ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2026 року     м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 
за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 17.11.2025 року о 17 год. 35 хв. у м. Одеса, пров. Футуристів, буд. 4 керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», державні номерні знаки НОМЕР_1 , перед початком руху, а саме виїжджаючи від узбіччя проїзної частини, не була уважна, не надала перевагу автомобілю «Mercedes» державні номерні знаки НОМЕР_2 , який рухався прямо, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у вину, не визнала та пояснила, що в зазначений у протоколі день, час та місці виїжджала з узбіччя дороги, де був припаркований її автомобіль «Volkswagen Passat». Ввімкнувши покажчик повороту ліворуч, впевнилась у безпечності свого маневру та лише після того, як переконалась у тому, що дорога вільна і немає інших транспортних засобів, здійснила рух прямо. Почавши рух, будучи впевненою, що не заважає руху по полосі, вона побачила автомобіль, який рухався посередині дороги і відчула поштовх з правої сторони.Зазначила, що саме водій останнього винен у скоєнні ДТП, який не обрав безпечну швидкість руху та не дотримався безпечного інтервалу. Він зобов`язаний був зменшити швидкість, побачивши її автомобіль попереду, та пропустити її, щоб уникнути зіткнення.
Інший учасник ДТП ОСОБА_2 посянив суду, що рухався по вул. Гоголя, прямо не порушуючи ПДР, однак неочікувано для нього відчув удар та сталась ДТП з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , яка виїжджала з парковки.
Заслухавши притягувану, іншого учасника ДТП, дослідив матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 515991 від 17.11.2025 р., підтверджується самим протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , який зазначив, що він рухався на автомобілі «Mercedes» по вул. Гоголя прямо та неочікувано його вдарив автомобіль «Volkswagen Passat», який був припаркований на узбіччі і почав виїжджати на проїжджу частину дороги. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими доказами. 
Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, пояснень учасників ДТП та інших досліджених судом доказів, ОСОБА_1 , порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Пункт 10.1. Правил дорожнього руху України зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Пункту 13.1 ПДР України, яким передбачений обов`язок водія дотримуватися безпечного інтервалу у залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу.
Аналіз перелічених вимог ПДР свідчить, що водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом має враховувати дорожню обстановку, бути постійно уважним, щоб вчасно реагувати на зміну дорожньої обстановки, а перед зміною напрямку руху, в даному конкретному випадку, що розглядається, перед початком руху, перед здійсненням такого маневру перш за все переконатися, що такий маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Суд звертає увагу, що небезпека для руху може бути створена як правомірними, так і неправомірними діями інших водіїв, але за переконанням суду в розумінні ПДР, якщо один учасник дорожнього руху порушує правила, інший учасник зобов`язаний виконати вимоги ПДР України, зокрема, в даному конкретному випадку ОСОБА_1 в першу чергу мала виконати вимоги пунктів 10.1 ПДР, зокрема, що перед початком руху свого автомобіля повинна переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, притягувана реалізувавши своє право володіти автомобілем та їздити на ньому, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З викладеного слідує, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги перелічених пунктів ПДР, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», перед початком руху, а саме виїжджаючи від узбіччя проїзної частини, не була уважна, не надала перевагу в русі автомобілю «Mercedes», який рухався в попутному напрямку прямо, в результаті чого сталось зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Відтак, суд приходить до висновку, що в даному випадку в діях  ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення вимог пункту 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Таким чином встановлені судом обставини та досліджені докази, їх належна оцінка в сукупності, дають можливість прийти однозначного висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
З огляду на встановлені обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає необґрунтованою позицію ОСОБА_1 про її невинуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки така її позиція була спростована дослідженими судом доказами. 
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, які відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, судом не встановлено. Водночас суд враховує, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше.
Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення нею нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.
Керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283 – 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд –
постановив:

ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/25782/25
Номер провадження №3/522/308/25
Головуючий суддя – Русєва А.С.