ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

19 лютого 2026 року	м. Дніпро	Справа № 640/12261/20	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» (далі – позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві (далі – відповідач), в якому просить:
-визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 13.02.2020 за №0153830411 та податкове повідомлення-рішення від 13.02.2020 за №0153400411 Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, яким Інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» зобов`язано сплатити штраф у сумі один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч десять гривень 36 копійок за затримку сплати податку на додану вартість у сумі 14350103,6 грн та штраф у сумі п`ятсот тринадцять тисяч дванадцять грн 66 копійок за затримку сплати податку на додану вартість у сумі 2 565 063,3 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень податковим органом не враховано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року в адміністративній справі №826/845/18, відповідно до якого контролюючий орган всупереч встановлених вимог законодавства України зараховував кошти, що декларувалися і сплачувалися державним підприємством як поточний податок на додану вартість у рахунок погашення податкового боргу, що був встановлений постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року в справі №826/16180/14, який виник у період з 31 грудня 2013 року по 02 жовтня 2014 року.
Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, заперечував проти його задоволення та зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно з урахуванням всіх обставин, оскільки станом на 30 грудня 2018 року обліковувалась заборгованість у розмірі 3 225 372,26 грн. При цьому, кошти, які сплачувались Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» зараховувались в рахунок погашення податкового боргу (по відповідним термінам сплати) з урахуванням черговості його виникнення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2021 року адміністративний позов Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» задоволено повністю.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 13 лютого 2020 року №0153830411 та №0153400411.
Стягнуто на користь Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, код ЄДРПОУ 04653199) понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 21 020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві (04166, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДПРОУ 43141267).
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2021 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 30 листопада 2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 1 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі № 640/12261/20 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/12261/20 за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2022 року зупинено провадження у справі № 640/12261/20 до прийняття рішення Верховним Судом у адміністративній справі № 826/845/18. 
У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва справа № 640/12261/20 була передана на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду та ухвалами від 07.11.2025 прийнята до провадження, провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Запропоновано сторонам протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали надіслати суду через підсистему "Електронний суд" додаткові письмові пояснення щодо висновків Верховного Суду, висловлених в постанові від 30 листопада 2021 року, що слугували підставою для направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції та з урахуванням результатів розгляду по справі 826/845/18.
Від представника позивача надійшли до суду письмові пояснення, в яких зазначив наступне. 
Відповідачем на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1. статті 20 та пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», за результатом якої складено акт №5333/26-15-04-11-13 (далі – акт перевірки).
На підставі зазначеного акту перевірки 13.02.2020 начальником відділу застосування штрафних санкцій з ПДВ управління адміністрування податків з юридичних осіб ГУ ДПС у м. Києві Людмилою Рублюк прийнято податкові повідомлення-рішення, якими Інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% та 20% за затримку сплати грошового зобов`язання - податку на додану вартість, а саме: податкове повідомлення-рішення №0153830411 - штраф у розмірі 10% у сумі один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч десять гривень 36 копійок за затримку сплати податку на додану вартість у сумі 14 350 103,6 гривень; податкове повідомлення-рішення №0153400411 штраф у розмірі 20% у сумі п`ятсот тринадцять тисяч дванадцять гривень 66 копійок за затримку сплати податку на додану вартість у сумі 2 565 063,3 гривень.
Період, який охоплюється актом №5333/26-15-04-11-13 від 11.02.2020, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення від 13.02.2020 за №0153830411 та за №0153400411, а саме: з 02 жовтня 2018 року по 05 лютого 2020 року, Інститутом «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» сплачувався податок на додану вартість в повному обсязі.
Так, за даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності Інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», у вказаний період з жовтня 2018 по 04.02.2020 державним підприємством було сплачено до бюджету податку на додану вартість у сумі 26 785 616,93 гривень. Станом на останній день сплати зобов`язань кожного місяця підприємство має позитивний залишок на рахунку, заборгованість відсутня, що підтверджується даними особистого кабінету платника податків.
На відміну від вищезазначених даних особистого кабінету платника податків, контролюючий орган, рішення якого оскаржується, дійшов безпідставного висновку, що Інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», в досліджуваний період несвоєчасно сплатив 14 350 103,6 гривень та 2 565 063,3 гривень, загальною сумою 16 915 166,9 гривень, зазначаючи, що затримка сплати цієї суми податку за окремими платежами становила від 1 до 58 днів. Тобто, згідно висновків контролюючого органу 80% - 90% суми податку на додану вартість Інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» систематично сплачував із затримками, кожного окремого разу на строк понад 1 добу, що призвело до нарахування штрафу у розмірі 10% та 20% від затриманої суми податку на додану вартість.
Такі розрахунки Головного управління Державної податкової служби у м. Києві вказують на системну помилку, яка полягає в неправильній оцінці виконання Інститутом «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» зобов`язань зі сплати податку на додану вартість.
Інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» вважає, що Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві не враховано при прийнятті оскаржуваного рішення ряд фактичних обставин, які спростовують твердження контролюючого органу про наявність систематичних порушень державним підприємством податкового законодавства в частині порядку сплати податку на додану вартість.
У зв`язку з цим представник позивача просив суд задовольнити позов повному обсязі.
Представник відповідача також подав письмові пояснення, в яких зазначив, що платником несвоєчасно сплачено узгоджені суми грошового зобов`язання, фактична сплата яких відбувалася із затримкою від 1 до 55 календарних днів, що призвело до порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. 
На підставі даних інтегрованої картки платника податків на додану вартість у Державного підприємства «Державний науково-дослідницький та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» станом на 30.12.2018 нараховано ПДВ по декларацiї Податкова декларацiя з податку на додану вартiсть №9284393254 вiд 19.12.2018, однак недоїмка по податку на додану вартість складала 3 225 372,26 грн.
В подальшому позивачем було подано податкові декларації та уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно вичавлених помилок та винесені контролюючим органом податкові повідомлення-рішення, на підставі яких у платника виникли зобов`язання по сплаті узгоджених сум, що відображено в ІКП з податку за додану вартість за 2019 та 2020 року.
Таким чином у платника нараховувалася недоїмка при несвоєчасній сплаті узгоджених сум грошових зобов`язань визначених в акті камеральної перевірки.
В подальшому кошти, які сплачувалися платником зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу (по відповідним термінам сплати) з урахуванням черговості його виникнення на підставі п.87.9 ст.87 ПК України.
Тобто всі сплаченні кошти ДП «Державний науково-дослідницький та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» зараховувалися відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України в порядку черговості виникнення податкового боргу незалежно від напрямку сплати зазначеного в платіжних дорученнях, так як відповідно до абз. 2 п.87.9 ст 87 Податкового Кодексу передбачено, що спрямування коштів платником податків на погашення податкового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється.
Також зазначив, що на момент винесення податкових повідомлень-рішення від 13.02.2020 №0153830411 та №0971881213 з ІКП платника нарахування по оскаржуваному податковому повідомленні-рішення по справі №826/845/18 було виключено.
Отже, на думку представника відповідача, ГУ ДПС у м. Києві правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 13.02.2020 №0153830411, яким застосовано штрафну санкцію на загальну суму 1 435 010,036, та податкове повідомлення рішення від 13.02.2020 №0971881213, яким застосовано штрафну санкцію на загальну суму 513 012,66 грн.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 продовжено строк підготовчого провадження у справі за позовом Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень на тридцять днів.
Ухвалою суду від 06.02.2026 закрито підготовче провадження у справі за позовом Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. У зв`язку з достатністю письмових доказів в матеріалах справи, суд призначив судове засідання в порядку письмового провадження без виклику сторін.
Жодна із сторін не заперечувала проти подальшого розгляду справи по суті в письмовому провадженні.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 12 січня 2026 року №40/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб.
Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив наступне.
Державне підприємство "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІпроектреконструкція" (далі державне підприємство) зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 04653199.
В матеріалах справи наявні відомості з ІКП, згідно якої за державним підприємством станом на 31.12.2017обліковується недоїмка 6 849 284,20 грн, залишок несплаченої пені 11 996,88 грн, заборгованість 6 861 281,08 грн. 
Також матеріалами справи підтверджується, що у період з 02 жовтня 2018 року по 05 лютого 2020 року (тобто період, що був предметом камеральної перевірки) позивачем декларувались податкові зобов`язання з податку на додану вартість, які сплачені Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» до Державного бюджету в загальній сумі 26 785 616,93 грн.
Головним державним ревізором-інспектором відділу застосування штрафних санкцій з ПДВ управління адміністрування податків з юридичних осіб ГУ ДПС у місті Києві, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України 11 лютого 2020 року проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція», за результатами якої складено відповідний акт перевірки №5333/26-15-04-11-13 від 11 лютого 2020 року.
Перевіркою встановлено порушення Державним підприємством «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість, визначених пунктом 50.1 статті 50, пункту 57.1 та пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України на загальну суму 16 915 166,90 грн.
На підставі вказаних висновків акта перевірки Головним управлінням ДПС у місті Києві 13 лютого 2020 року прийнято податкове повідомлення-рішення №0153400411, яким за затримку на 58 58 57 56 56 55 55 55 54 54 54 53 52 48 48 45 40 40 40 33 31 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 2 565 063,30 грн визначено суму штрафу в розмірі 20 % в сумі 513 012,66 грн.
Крім того, 13 лютого 2020 року контролюючим органом видано податкове повідомлення-рішення №0153830411, відповідно до якого до позивача за затримку на 30 30 30 30 30 30 30 29 29 29 29 29 29 29 29 29 29 29 29 29 28 28 28 28 28 28 28 28 28 28 28 28 28 28 28 28 28 28 28 28 27 27 27 27 27 27 27 27 27 27 27 27 27 27 27 27 27 26 26 26 26 26 26 26 25 25 25 25 25 25 24 24 24 23 23 23 21 19 14 14 11 11 11 9 8 7 6 5 5 5 5 4 2 2 1 1 1 1 1 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 14 350 103,60 грн застосовано штраф у розмірі 10 % в сумі 1 435 010,36 грн.
27.02.2020 Інститутом "НДІпроектреконструкція" подано скаргу на податкові повідомлення-рішення до Державної податкової служби України, за результатом розгляду якої 13.05.2020 Інститутом "НДІпроектреконструкція" отримано рішення про результати розгляду скарги, яким скаргу залишено без задоволення.
Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у справі.
Надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Згідно частини другої ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульована Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України) (у редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з п. 16.1.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 36.1 статті 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. При цьому, податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Базові звітні (податкові) періоди для подання податкових декларацій з ПДВ визначені пунктом 49.18 статті 49 ПК України.
За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним абз.1 п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що ПДВ - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
Так питання, пов`язані з обчисленням, нарахуванням і сплатою ПДВ, врегульовані розділом V ПК України.
Відповідно до п.203.1 та п.203.2 ст.203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Вищевказаний пункт 203.2 статті 203 ПК України кореспондується з нормою абзацу 1 пункту 57.1 статті 57 ПК України, відповідно до якої, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податковим зобов`язанням є сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
За п.п.14.1.139 п.14.1 ст.14 ПК України грошовим зобов`язанням платника податків є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до пунктів 31.1, 31.3 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
В постанові Верховного Суду України від 16.06.2015 по справі №21-377а15 зазначено, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК. Крім того, на думку колегії суддів, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету.
За частиною п`ятою ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до п.87.1 статі 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.
Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:
а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);
б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу;
в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".
Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Спеціальною нормою, яка регулює стягнення коштів, в тому числі з рахунків у СЕА ПДВ є п. 95.3 ст. 95 ПК України, згідно якої стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Судом під час розгляду справи було встановлено, що з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, позивачем не було порушено граничного терміну подання податкових декларацій за спірний період, що відповідачем не заперечувалось.
Разом з тим, судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 по справі №826/845/18, залишеної в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 24.09.2020, було задоволено адміністративний позов державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІпроектреконструкція", визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 25.10.2017 №0091151213.
В межах адміністративної справи №826/845/18 судом було встановлено, що податковий борг державного підприємства з податку на додану вартість в сумі 2 216 547,28 грн виник за період з 31.12.2013 по 02.10.2014.
Судом також було встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2014 по справі №826/16180/14 було задоволено позов Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві, та стягнуто з Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» суму податкового боргу в розмірі 2 216 547,28 грн шляхом перерахування коштів з відкритих розрахункових рахунків, що відкриті в установах банків: в рахунок погашення боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, а саме - 2 216 547,28 грн на бюджетний рахунок №31112029700007 (одержувач: УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва, код 38004897, в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код платежу 14010100).
Постанова набрала законної сили 29.01.2015.
Тобто, податковий борг позивача з податку на додану вартість виник до 01.07.2015.
Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 ПК України.
Відповідно до п.95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Із змісту наведеної законодавчої норми випливає, що Податковим кодексом України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу. Органами стягнення за такими рішеннями, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи в розумінні Податкового кодексу України.
Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.
Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.
Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абзацу другого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95 Податкового кодексу України.
Отже, чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2018 у справі №826/845/18 призначалась судова економічна експертиза, за результатом проведення якої (як зазначено в рішенні суду) експертом Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України був складений висновок №195/18 від 01 березня 2019 року про наступне:
В об`ємі наданих документів у висновку Акту №9664/26-15-12-13-20 від 05 жовтня 2017 року про результати камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині сплати податку на додану вартість Інститутом "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ", складеного Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві, проведена перевірка за період з січня 2016 року по червень 2017 року та не встановлено періоду виникнення заборгованості по сплаті ПДВ, згідно із Податковим кодексом, а саме: пунктом 87.1 статті 87, пунктом 95.3 статті 95 із коштів, які перераховувались підприємством на сплату податку на додану вартість, які формувались за деклараціями у 2016 році та у 2017 році, не могли відраховуватись кошти з системи електронного адміністрування на погашення боргу, що виник до 01 липня 2015 року (без рішення суду), за даними рахунку №6412 Інститут "НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ" станом на липень 2015 року мав заборгованість по сплаті податку на додану вартість, в зв`язку із вищезазначеним не вдається за можливе підтвердити документально та номінально висновки акту №9664/26-15-12-13-20 від 05 жовтня 2017 року. "
Відповідно до частини четвертої ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином є рішення суду, яке набрало законної сили, та яким встановлено, що за період з січня 2016 року по червень 2017 року позивачем своєчасно здійснювалась сплата грошового зобов`язання з податку на додану вартість, у той час, як податковим органом протиправно було спрямовано відповідні кошти на погашення податкового боргу позивача з податку на додану вартість позивача, який виник до 01.07.2015 та який стягнутий за рішенням суду, а отже щодо якого передбачено окремий порядок стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.
Контролюючим органом під час розгляду даної справи №640/12261/20 доказів або доводів на спростування фактів, встановлених постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 в адміністративній справі №826/845/18, до суду надано не було.
Крім того, судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2022 по справі № 640/19217/18, залишеним в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 адміністративний позов ДП "НДІпроектреконструкція" до ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 16.08.2018 №0524701213. 
Предметом позовних вимог у справі №640/19217/18 є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.08.2018 №0524701213 відповідача про встановлення затримки сплати Інститутом «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» податку на додану вартість у сумі 10 040 812 гривень 20 коп. та зобов`язання сплатити штраф у розмірі 20% у сумі два мільйона вісім тисяч сто шістдесят дві гривні 44 коп.
Зазначене повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві було прийняте на підставі акту камеральної перевірки №13397/26-15-12-13-20/4653199 від 03.08.2018 щодо дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість ДП «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» за період з 13.10.2017 по 27.06.2018.
Також судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року у справі № 640/2315/19 визнано протиправним та скасовано податкове-повідомлення рішення Головного управління ДФС у м. Києві №0831081213 від 14.11.2018. 
Зазначене повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України було прийняте на підставі акту камеральної перевірки №24162/26-15-12-13-20 від 31.10.2018 щодо дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість Інститутом «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» за період з березня 2018 по вересень 2018 року.
Також Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі №640/11268/19 за апеляційною скаргою ДП "НДІпроектреконструкція" скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2020 та ухвалено нове судове рішення, яким позов Державного підприємства Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІпроектреконструкція" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 06.03.2019 №0195681213.
Зазначене повідомлення-рішення ГУ ДФС України було прийняте на підставі акту камеральної перевірки №3932/26-15-12-13-20, згідно висновків якого за позивачем встановлено порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість за період жовтень-грудень 2018 року.
Вказаним рішенням також встановлено, що контролюючий орган, всупереч встановлених вимог законодавства України, зараховував кошти, що декларувалися і сплачувалися державним підприємством як поточний податок на додану вартість, у рахунок погашення податкового боргу, що був встановлений постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2014 у справі за №826/16180/14 і який, згідно судового рішення, виник з 31.12.2013 по 02.10.2014.
Отже, аналізуючи у сукупності зазначені вище норми права та встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що внаслідок недотримання контролюючим органом п. 87.1 статті 87 Податкового кодексу України відбулося викривлення реальної картини сплати державним підприємством податку на додану вартість за останні роки шляхом зміщення в часі всього масиву даних щодо щомісячної сплати податку на додану вартість на декілька місяців назад. У зв`язку з чим практично кожен наступний платіж податку на додану вартість кваліфікується Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві як такий, що відбувся із затримкою встановлених строків.
Перелічені вище податкові повідомлення-рішення, які в судовому порядку визнано протиправними та скасовано, так і оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 13.02.2020 за №0153830411 та за №0153400411 мають тотожний хибний механізм обґрунтування контролюючого органу.
Головне управління Державної податкової служби у м. Києві при проведенні камеральних перевірок дотримання державним підприємством вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість повинен враховувати висновки викладені в рішеннях судів.
Під час розгляду справи позивачем були надані докази того, що ним своєчасно здійснювалась сплата нарахованих сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість, водночас їх несвоєчасне зарахування було зумовлено спрямуванням податковим органом грошових коштів, сплата яких здійснювалась позивачем, на поступове погашення податкового боргу, який утворився у позивача внаслідок наявності заборгованості, яку було сформовано до 01.07.2015 та стягнуто з позивача за рішенням суду.
З огляду на зазначене, враховуючи те, що є рішення суду, яке набрало законної сили та яким встановлено протиправність спрямування відповідачем коштів, перерахованих позивачем для сплати поточних зобов`язань на погашення податкового боргу позивача з податку на додану вартість, який виник до 01.07.2015, та який стягнутий за рішенням суду, а також те, що позивачем вживались заходи щодо своєчасної та повної сплати узгоджених зобов`язань, задекларованих в податкових деклараціях з ПДВ за період з жовтня 2018 року по лютий 2020 року, що відповідачем не заперечується, суд приходить до висновку про протиправність спрямування таких сплачених коштів в рахунок погашення податкового боргу та, як наслідок, безпідставність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 13 лютого 2020 року №0153400411 та №0153830411.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність прийнятих оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому позов необхідно задовольнити.
Щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору, суд зазначає наступне.
Позивачем було сплачено при зверненні до Окружного адміністративного суду міста Києва судовий збір в загальному розмірі 21020,00 грн (платіжні доручення від 20.05.2020 №№2283, 2284 та від 22.06.2020 №2312).
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що позов підлягає задоволенню, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 21020,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, код ЄДРПОУ 04653199) до Головного управління ДПС у місті Києві (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, будинок 33/19, код ЄДРПОУ 44116011) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 13 лютого 2020 року №0153830411 та №0153400411.
Стягнути на користь Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя 	Н.М. Басова