Справа № 309/1892/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

26 березня 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Мацунич М.В., Кожух О.А., 
з участю секретаря: Голубєвої Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвокатки Поковби Тетяни Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 22 липня 2025 року у справі № 309/1892/25 (Головуючий: Сідей Я.Я.), -

В С Т А Н О В И Л А:
У травні ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Вишківської сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що являється донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом зі своїми батьками та рідним братом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала в АДРЕСА_1 з 1980 років. У вказаній квартирі були всі зареєстровані, позивач фактично з 19.08.1986 року. Протягом всього життя батьки та позивач проживали у вказаній квартирі на підставі договору найму від 20.06.1994 року, утримували квартиру, робили поточні ремонти, сплачували комунальні послуги. Після смерті матері позивач маючи намір оформити право власності на квартиру зверталася до органів місцевого самоврядування, однак Вишківською селищною радою їй було повідомлено, що за померлою ОСОБА_3 не оформлено право власності на квартиру.
Позивач зазначає, що більше 30 років добросовісно, безперервно та відкрито продовжує користуватися квартирою в цілому, доглядає за квартирою та утримує її. 
Посилаючись на вказані обставини, просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Хустського районного суду від 22 липня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду адвокат Поковба Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як суд жодним чином необгрунтував свою відмову у задоволенні позову, а саме та з яких підстав відмовлено, у задоволенні позову. Мати позивачки заволоділа квартирою на підставі договору найму з власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, тобто позивачка набула право власності за набувальною давністю на нерухоме майно як така, що п`ятнадцять років відкрито користується вказаною квартирою. Тобто мати позивачки була титульним володільцем даної квартири, але не позивачка. У зв`язку з тим, що мати позивачки померла, а позивачка надалі продовжує добросовісно володіти, користуватися, утримувати дану квартиру, то іншого способу, як визнати право власності за набувальною давністю у судовому порядку у позивачки немає.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 яка просить задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Від представника вишівської сільської ради на адресу Закарпатського апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю і їх неявка не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами справи у суді відповідно до ч 2 ст. 372 ЦПК України.
За договором на утримання житла в будинках державного і комунального житлового Фонду від 10.08.1999 року ОСОБА_3 надано у безстрокове користування не приватизовану квартиру в АДРЕСА_1 , загальною площею 657 кв.м..
Згідно довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири від 20.06.1994 року у квартирі за адресою АДРЕСА_1 мешкають ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.12.2023 р. виданого виконавчим комітетом Вишківської селищної ради Хустського району ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.04.1996 р. виданого у смт. Вишково ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.12.2003 р. виданого виконавчим комітетом Вишківської селищної ради Хустського району ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до довідки № 406 від 19.05.2025 року, виданої Хустським державним підприємством технічної інвентаризації вбачається, що станом на 31.12.2012 року за адресою АДРЕСА_1 майно, як житлова квартира, в Хустському ДПТІ не зареєстрована.
У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном – протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Отже, умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 ЦК України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.
За змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном.
Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.
При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.
Вказані правові висновки також викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17, у постановах Верховного Суду від 15 червня 2023 року у справі № 359/8844/20, від 23 грудня 2025 року у справі
№ 535/885/23.
Поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави.
За таких обставин суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, із посиланням на докази, оцінка яких відображена у рішенні суду, обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Разом з тим, належним способом захисту у даних правовідносинах є звернення заявниці до органу приватизації Вишківської селищної ради за вирішенням цього питання, а у разі відмови цього органу слід звернутися із позовом до суду щодо оскарження таких дій.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія 

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Поковби Тетяни Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.  
Рішення Хустського районного суду від 22 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 06 квітня 2026 року.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ