Справа № 214/870/26
3/214/511/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України

16 лютого 2026 року       м. Кривий Ріг
Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності  
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
встановив:
19.01.2025 о 17 год. 00 хв.  ОСОБА_1 протягом строку дії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії ВАД 953167 від 19.01.2026, винесено стосовно нього перебував за адресою проживання гр.  ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 чим порушив заходи застосовані до нього, а саме: заборону на вхід, перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 173-8 КУпАП.
ОСОБА_1 , в судовому засіданні винним себе у вчиненні правопорушення не визнав. Суду пояснив, що він проживає разом зі своєю матір`ю, та утримує. Цього дня прийшла колишня дружина та спровокувала конфлікт, ніякого насильства стосовно матері не вчиняв. Поліцію викликала колишня дружина, яка по приїзду, не розібравшись в ситуації, незаконно склала на нього протокол. Просив справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки жодного насилля в сім`ї не було, а лише звичайний побутовий конфлікт. 
На підтвердження вини  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД 953167 від 19.01.2026, працівниками поліції додано: рапорт інспектора патрульної поліції, пояснення потерпілої.
Правилами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Санкція ст. 173 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається суддею з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.
Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вчинення  ОСОБА_1 правопорушеня.
На підтвердження вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу надано лише рапорт поліцейського ПП,, терміновий забороний припис, що саме по собі не є достатнім підтвердженням винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, з огляду на правову позицію ВС, яку викладено у постанові КАС ВС у справі № 524/5741/16-а.
Частина 2 статті 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Однак працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.
З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 173-8, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-8 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-8 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Сіденко С.І.