ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Справа №568/1113/24
Провадження №2-др/568/3/26

03 березня 2026 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мельничук Л.І., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Захожого Сергія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2026р. позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 124 124,42 грн.  
Однак, при постановленні рішення судом не вирішено повністю питання про судові витрати, оскільки представником позивача зазначалось, що остаточний розмір судових витрат та докази будуть подані в строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
10.02.2026р. засобами поштового зв`язку, після ухвалення рішення у справі, на адресу суду надійшла заява позивач та його представника, в якій вони просять ухвалити додаткове судове рішення по справі та стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., витрати за послуги перекладача у розмірі 3 875,00 грн. та витрати на відправку доказів відповідачу у розмірі 110,00 грн. 
Суд вирішує питання щодо ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи на підставі ч.3 ст. 270 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, що стосуються відшкодування витрат на професійну (правничу) допомогу, витрат на перекладача та відправку доказів, дійшов до наступного висновку.
Згідно вимог пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням перекладача та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представник позивача вказує, що витрати на правову допомогу становлять 10 000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача подано договір про надання правничої допомоги №007 від 27.06.2024р., акт приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024р. на суму 10 000,00 грн. із зазначенням видів наданих правових послуг, квитанція до прибуткового касового ордеру від 15.07.2024р. про оплату 10 000,00 грн. 
У відзиві представник відповідача вважав, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу є завищеними, оскільки не відповідають ні складності справи, ні умовам договору, а отже є неспівмірними та підлягають зменшенню.
Так, з договору про надання правничої допомоги №007 від 27.06.2024р. (надалі Договір) вбачається, що за цим договором адвокатом Захожим С.А. надаються правові послуги ОСОБА_1 як в кримінальному провадженні, так і в цивільному провадженні за фактом ДТП, яка мала місце 17.07.2021р. Відповідно до п.3.2 розділу 3 Договору встановлено, що розмір гонорару та порядок його оплати визначається Сторонами у Додатку №1 до цього Договору. Згідно розділу 4 Договору факт надання передбачених цим Договором послуг підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг. Адвокат зобов`язаний після фактичного надання послуг підготувати і надати (відправити) Клієнту два примірника Акта. При цьому Сторони домовились, що Акт може складатися за будь-який період часу та включати в себе всі послуги, які були надані Адвокатом Клієнту протягом відповідного періоду часу. 
Судом встановлено, що Додаток №1 до Договору представником позивача суду не наданий, через що неможливо встановити відповідність розміру гонорару наданим послугам, а акт приймання-передачі наданих послуг не містить визначення розміру за кожний вид послуг. Крім цього, згідно наданого акту приймання-передачі вбачається включення правових послуг не лише по зазначеній цивільній справі, а також і виконання правових послуг у кримінальному провадженні.
У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
З огляду на наявність клопотання представника МТСБУ про зменшення розміру правничої допомоги, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі та проаналізувавши обсяг наданих адвокатом позивачу послуг на 10 000,00 грн., до яких входять не лише послуги по цивільній справі, а також по кримінальній справі, суд вважає, що вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково на суму 5 000,00 грн.
Витрати на залучення перекладача у розмірі 3 875,00 грн. та витрати на здійснення процесуальних дій у вигляді відправки доказів на адресу відповідача у розмірі 110,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст. 139, 140 ЦПК України, у зв`язку з їх обґрунтованістю та доведеністю. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 139 - 141, 270, 353-355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 та його представника адвоката Захожого Сергія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, пов`язаних із розглядом справи - задовольнити частково.
Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані із розглядом справи у розмірі 8 985,00 грн. (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять гривень 00 копійок).
В іншій частині заяви – відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 03.03.2026р.

Суддя          О.М. Делалова