Справа № 503/234/26
Провадження № 1-кп/503/101/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року Кодимський районний суд Одеської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026161180000052 від 16 січня 2026 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Кодимського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом, перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки машиніста екскаватора 1 інженерно-позиційного відділення 1 інженерно-позиційного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "молодший сержант", діючи в порушення вимог "Положення про дозвільну систему", затвердженого Постановою Кабміну №576 від 12.10.1992 року, Інструкції "Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів, зброї основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року за № 622, Постанови Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 року з додатками "Про право власності на окремі види майна" зі змінами та доповненнями від 24.01.1995 року, умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 28 січня 2026 року, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, шляхом знахідки, незаконно придбав 1 (один) корпус ручної осколкової гранати "РГ-42" з маркуванням на денній частині (10-54 Т.Н.Т. К) та 1 (один) запал типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі (583-150-79) (60-79 УЗРГМ УЗЧП), які при конструктивному поєднанні утворюють ручну осколкову гранату РГ-42, яка належить до бойових припасів, 1 (один) корпус ручної осколкової гранати "М67" з маркуванням навколо циліндричного приливу (GRENADE, HAND, FRAG, DEPAY, M67 COMP B STL11H009-012), на боковій поверхні в нижній частині з маркуванням (TNS 09К033-008 Р1503) та 1 (один) запал типу М213 з маркуванням на спусковому важелі (FUZE М213 НІА11В 021-008), які при конструктивному поєднанні утворюють ручну осколкову гранату М67, яка належить до бойових припасів, 1 (один) корпус ручної осколкової гранати "РГД-5" з маркуванням на бічній поверхні (Д-82-79 Т) та 1 (один) запал типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі (164) (-88 УЗРГМ-2 583), які при конструктивному поєднанні утворюють ручну осколкову гранату РГД-5, яка належить до бойових припасів, які надалі без передбаченого законом дозволу продовжив зберігати в особистих речах за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він приймав участь у бойових діях та у ворожому бліндажі знайшов гранати, які поклав до рюкзака. Після повернення додому, розбираючи речі, виявив у рюкзаку гранати. Оскільки боявся про це повідомляти, залишив їх у приміщенні сараю, за місцем свого проживання, де вони і зберігались поки не були вилучені. Свою вину визнає повністю, у вчиненому кається, просить суворо не карати.
З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які учасниками судового провадження не оспорюються. Судом з`ясовано правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність та істинність їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Для підтвердження того, що діяння вчинене ОСОБА_3 відноситься до кримінально караних в судовому засіданні було досліджено висновки експертів №СЕ-19/116-26/2280-ВТХ від 13 лютого 2026 року, №СЕ-19/116-26/2279-ВТХ від 07 лютого 2026 року та №СЕ-19/116-26/2277-ВТХ від 09 лютого 2026 року за результатами проведення судових вибухо-технічних експертиз, відповідно до яких встановлено, що вилучені у ОСОБА_3 об`єкти є бойовими припасами.
Дії ОСОБА_3 , які виразились у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України.
Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 відповідно до висунутого йому обвинувачення, а тому він повинен нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлені.
Відповідно до наявних у суду відомостей, ОСОБА_3 характеризується позитивно, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Крім того при визначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, згідно з висновками якої виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства є можливим.
Приймаючи до уваги пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 обставини, відсутність обставин що обтяжують покарання, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, відомості про його особу та особисте ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_3 слід визначити міру покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі.
Також суд, призначаючи покарання, враховує відношення обвинуваченого до вчиненого, його щире бажання стати на шлях виправлення та продовжити військову службу, а тому зважаючи на ці обставини, вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 8292 гривні 60 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався. В судовому засіданні не було встановлено підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підлягають скасуванню відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України.
Речовими доказами слід розпорядитися у відповідності до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 8292 (вісім тисяч двісті дев`яносто дві) гривні 60 копійок.
Скасувати арешт, накладений на речові докази відповідно до ухвали слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області у даному кримінальному провадженні від 30 січня 2026 року.
Речові докази: предмет зовні схожий на корпус гранати коричневого кольору, який поміщено до сейф пакету із маркуванням НПУ серія NPU 5069220; предмет схожий на запал до гранати, який поміщено до сейфпакету із маркуванням НПУ серії NPU 5069217; предмет зовні схожий на корпус гранати коричневого кольору, який поміщено до сейф пакету із маркуванням НПУ серія NPU 5069218; предмет схожий на запал до гранати, який поміщено до сейфпакету із маркуванням НПУ серії NPU 5069215; предмет зовні схожий на корпус гранати коричневого кольору циліндричної форми, який поміщено до сейф пакету із маркуванням НПУ серія NPU 5069219; предмет схожий на запал до гранати, який поміщено до сейфпакету із маркуванням НПУ серії NPU 5069216, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВПД № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя          ОСОБА_1