27.02.2026  Справа № 363/6972/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
судді        Олійник С.В.,
а участі секретаря      Поліщук Є.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вишгородського районного суду Київської області в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

19 листопада 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Просить суд шлюб розірвати.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 вересня 1992 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей, які на даний час є повнолітніми.Підставою для звернення до суду є фактичне припинення подружніх відносин між сторонами. З 2019 року подружжя спільно не проживає, спільного господарства не веде, шлюбних відносин не підтримує. Між сторонами відсутні взаєморозуміння, почуття любові та поваги одне до одного.За твердженням позивача, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливими.
Процесуальні дії та рішення у справі.
30 грудня 2025 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04.06.2025 року відкрито провадження у справі.
Позиції учасників справи.
Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. 
Відповідач у судове засідання не з`явилась, подав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити.
Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
05 вересня 1992 року шлюб зареєстровано Новопетрівською сільською радою області, актовий запис № 35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Дошлюбне прізвище відповідача ОСОБА_3 .
Застосовані норми права.
В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. 
Як зазначено у ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У ч. 1 ст. 113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Мотиви і висновки суду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 05 вересня 1992 року. Від шлюбу сторони мають дітей, які є повнолітніми. Із матеріалів справи вбачається, що з 2019 року сторони фактично припинили шлюбні відносини: спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги, відсутнє взаєморозуміння, що свідчить про фактичний розпад сім`ї.
Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та не може зберігатися всупереч волі одного з подружжя. Примушування до збереження шлюбу суперечило б принципам сімейного законодавства та праву особи на особисту свободу.
За таких обставин суд доходить висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливими, а тому позов підлягає задоволенню.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, у позовній заяві позивач не просив стягувати з відповідачки судовий збір. У зв`язку із цим, суд вважає розумним та справедливим не стягувати судовий збір з відповідача.
Керуючись ст. ст. 263-268 ЦПК України, суд 

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 05 вересня 1992 року Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області, актовий запис № 35.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його вручення.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя         С.В. Олійник