Справа № 758/18683/25 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року          м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді- Якимець О. І.,
за участю секретаря судового засідання Карпишиної К.С.,
представника позивача - ОСОБА_1 , 
відповідача - ОСОБА_2 ,
представника відповідача - ОСОБА_3 ,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
у листопаді 2025 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача у якому просять:
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 (позивач-2) завдану майнову шкоду у сумі 20 924,43 грн. 
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 (позивач-1) завдану моральну шкоду у сумі 70 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.11.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , 9-й поверх, 3-тя секція, (власник ОСОБА_2 ), орієнтовно о 7 годині 50 хвилин стався вибух з пожежею. Внаслідок обумовленого вибуху з пожежею завдано матеріальний збиток квартирам мешканців 3-ої секції будинку АДРЕСА_2 , приміщенням, призначеним для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (коридорам на поверхах, вентканалам, ліфтовим), а також фасаду будинку, утепленому мінеральною ватою. У ліфтах, коридорах та приміщеннях загального користування більше року був відчутний запах горілого із хімічними домішками.
У позові звертається увага на те, що згідно складеного Акту обстеження наслідків після пожежі вих. № 17/11-22 від 17.11.2022, комісією у складі керуючого ОСББ Беднарського С.В., члена правління, в присутності власника кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , мешканця кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_4 , мешканця кв. АДРЕСА_5 ОСОБА_6 , власника кв. АДРЕСА_6 ОСОБА_7 та власника кв. АДРЕСА_7 ОСОБА_8 при візуальному обстеженні квартири виявлено руді плями на стелі по периметру кімнат. Виявлені за шпалерами ознаки затікання, плями на стелі над вікном «великої спальної кімнати», - максимальними розмірами орієнтовно 40 см на 10 см. У квартирі відчутний запах горілого, найбільше від шпалер зі сторони вікна «великої спальної кімнати». Для додаткового виявлення місць замокання (внаслідок протікання рідини/інших рідких речовин, що використовувались, зокрема, для гасіння виниклої пожежі у кв. АДРЕСА_1 ) стелі та стін у квартирі АДРЕСА_4 використовувався також тепловізійний метод дослідження, суть якого полягає у виявленні зон на поверхні стелі та стін з температурою рівною або нижчою за температуру конденсації вологи. В результаті обстеження виявлені місця замокання фасадної стіни ліворуч від вікна «великої спальної кімнати», стелі та міжкімнатної стіни «великої спальної кімнати», яка сполучається з фасадною стіною квартири. Власник кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_2 був присутнім при обстеженні квартири АДРЕСА_4 , не заперечував проти складання акту, висловив відмову від підписання даного акту.
У позові зауважується, що у квартирі АДРЕСА_4 ДУ «Київський міський ЦКПХ МО» було проведено дослідження повітря закритих приміщень на вміст забруднюючих речовин. Згідно протоколу № 481 від 18.11.2022, зокрема, встановлено перевищення концентрації наступних речовин: Ангідриду сірчистого - у 4,7 рази вище за допустиму концентрацію; Формальдегіду - у 5,7 разів вище за граничну допустиму концентрацію; Фенолу - у 3,7 разів вище за допустиму концентрацію.
Зі слів позивачів, після виникнення обумовленої пожежі проживання у квартирі фактично було неможливим за наявності стійкого їдкого хімічного запаху горілого. Єдиної кімнатою, де за умови закриття дверей було можливим перебування/ проживання, - стала кухня. Аналогічні ушкодження зафіксовані і у Акті обстеження наслідків після пожежі у квартирі АДРЕСА_9 , яка розташована над квартирою АДРЕСА_4 , де проживала позивач-1 з родиною.
За відомою позивачам інформацією, Подільським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 270 Кримінального кодексу України (внесено відомості до ЄРДР за №1202210007002411). Однак на запити, зокрема, позивача-1 відповідь про стан досудового розслідування не надано.
Як стверджується у позові, наслідок вказаного вибуху з пожежею ОСОБА_4 (у стані вагітності) завдано, зокрема, шкоди здоров`ю (фізичної шкоди) та моральної шкоди. Вибух у квартирі АДРЕСА_1 обумовленого будинку мав значну потужність -із подальшим виникнення пожежі. Під час вибуху ОСОБА_4 перебувала у квартирі на 6 поверсі (на одному стояку із епіцентром вибуху), була налякана спершу гучністю почутих звуків, падінням рами вікна з квартири АДРЕСА_1 , а далі - швидким розповсюдженням задимлення з їдким запахом. Більш того, враховуючи непередбачуваність розповсюдження пожежі по будинку, ОСОБА_4 разом з чоловіком довелось швидко вибігати з квартири та спускатись сходами, вдихаючи вже розповсюджений їдкий дим із хімічними домішками. Крім того, перебування у дворі будинку під час гасіння пожежі з хвилюваннями за цілісність квартири із речами та документами, речами, які вже придбавались в очікуванні народження дитини (дитяче ліжко, дитячий візочок, дитячі речі в очікуванні народження дитини тощо) - додавало додаткового стресу. Внаслідок вказаного вибуху ОСОБА_4 14.11.2022 не змогла прибути на роботу, що зумовило оформлення відпустки. На наступний день 15.11.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи до цього після завершення робіт з гасіння пожежі, - ніч вже в квартирі з їдким задимленням та неможливістю усунення цього запаху враховуючи вологе прибирання з різноманітними хімічними речовинами задля ліквідації неприємних запахів, - до того ж у стані вагітності відчувала значне погіршення свого стану, перебувала у стані значного стресу внаслідок події пожежі з вибухом, неможливості швидкого усунення їдкого запаху в квартирі. Позивач-1 відчувала головний біль, нудоту, слабкість та запаморочення після обумовленої пожежі, що зумовлювало звернення до лікарів. Внаслідок зазначеного ОСОБА_4 відчувала, що не може належним чином виконувати трудові функції на роботі, - звернулась в цей же день 15.11.2025 до керівництва із проханням про надання відпустки. 
Також зазначається, що:
- ОСОБА_4 була тривалий час значно пригнічена слабкістю з нудотою, відчутним стресом, необхідністю проведення ремонтних робіт для приведення житлових кімнат в квартирі до належного стану з усуненням недоліків на стінах з їдким запахом до народження дитини. 
- під час проживання у квартирі, ОСОБА_4 та її родина відчували головний біль, слабкість, нудоту. Враховуючи військовий стан в державі, нестабільну економічну ситуацію, родина не могла собі дозволити винаймати ще квартиру, враховуючи також очікувані витрати, пов`язані із народженням дитини.
- позивач внаслідок необхідності тривалого часу (по кінець лютого 2023 року) проживання з моменту вибуху виключно у кухні квартири (внаслідок стійкого їдкого запаху у кімнатах після вибуху та гасіння пожежі), неможливість працювати після 14.11.2022 через погане самопочуття (фізичного та морального), докладаючи у стані вагітності додаткових зусиль для проведення ще й ремонтних робіт у квартирі, зазнала значної моральної шкоди.
- ОСОБА_4 зверталась до власника квартири АДРЕСА_1 відповідача у справі з проханням проведення ремонтних робіт, компенсацію витрат на їх проведення, на що отримала відмову у зухвалій формі.
- з метою захисту власних прав ОСОБА_4 подавались запити до поліції, заява про визнання потерпілою у кримінальному провадженні. 
- внаслідок поганого самопочуття родини (головний біль, нудота, слабкість) ОСОБА_4 оформлене звернення із вказівкою зазначених симптомів до ДУ «Київський міський центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України». ДУ «Київський міський ЦКПХ МОЗ» зафіксували значні перевищення у квартирі АДРЕСА_4 шкідливих токсичних речовин: ангідриду сірчистого, формальдегіду, фенолу як продуктів горіння.
- ОСОБА_4 спричинена моральна шкода, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження житла та неможливості нормального користування ним (проживання тривалий час родиною на кухні), порушення звичного способу життя, неможливість тривалий час працювати, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, - більш того, все це у стані вагітності та побоювань за здоров`я малюка.
- готуючись до народження дитини, було необхідним проведення ремонту у квартирі - у житлових кімнатах, що було вкрай важко через регулярне вимкнення світла восени-взимку 2022-2023 року. Ремонт у квартирі був продовжений навіть після народження дитини у березні 2023 року. Зазначене призводило до постійного стресу всієї родини позивача-1, оскільки подія вибуху вплинула і на психоемоційний стан сина ОСОБА_4 , - ОСОБА_9 , 2008 року народження.
Після події позивач, яка на той момент перебувала у стані вагітності, зверталася за медичною допомогою у зв`язку з погіршенням самопочуття (нудота, головний біль, слабкість, підвищена тривожність). Згідно з результатами ультразвукового обстеження, у позивача було діагностовано гіперплазію плаценти, яка зберігалася надалі.
У позові наголошується, що сам факт пережитого сильного стресу, вдихання продуктів горіння та токсичних речовин, зафіксованих у повітрі квартири, є безперечною обставиною, що погіршила фізичний і психоемоційний стан позивача та викликала зміни у зв`язку з виношуваністю вагітності (реагування плаценти на негативний вплив середовища перебування). Така ситуація викликала постійне відчуття страху за життя майбутньої дитини, нервове напруження, порушення сну, втрату працездатності та тривале моральне виснаження, що підтверджується зверненнями до медичних закладів (терапевт, невролог, гінеколог).
Враховуючи тривалість моральних страждань, їх інтенсивність, наявність неповнолітньої дитини, стан здоров`я позивача під час події, стан вагітності та відсутність навіть будь-яких вибачень чи компенсації з боку відповідача, позивач-1 просить суд стягнути з ОСОБА_10 моральну шкоду у розмірі 70 000,00 грн.
Акцентується, що власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_5 . І їй передусім як власнику квартири завдано матеріальної шкоди.
Крім того, вказується, що внаслідок токсичних затікань у житлові кімнати квартири, необхідним було проведення ремонтних робіт з усунення вказаних наслідків, зокрема демонтаж шпалер та штукатурки, фарбування стель, відкосів вікон тощо. Загалом було придбано матеріалів на суму 20924,43 грн.
30.12.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому звертається увага на те, що станом на цей час жодній особі не повідомлено про підозру у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, причини вибуху та загоряння органами досудового розслідування встановлено не було та вину будь кому у скоєнні даного кримінального правопорушення доведено не було.
Відповідач не визнає протиправність своїх діянь та заперечує їх перебування у причинно-наслідковому зв`язку із спричиненням шкоди.
Відповідач не заперечує настання матеріального збитку та нанесення моральної шкоди мешканцям будинку, позивачам, та йому в тому ж числі. 
Як вказується у відзиві, відповідач має на меті, після встановлення в рамках кримінального провадження винних осіб, заявити цивільний позов в рамках кримінального провадження до винних осіб та стягнути за спричинені в тому числі йому матеріальну та моральну шкоду особами в результаті бездіяльності або недбалості яких стався вибух газу (працівники газової служби, виробники деталей та агрегатів неякісний стан яких спричинив вибух, особи які здійснювали монтаж обладнання в квартирі тощо).
У відзиві наголошується, що для встановлення причини надзвичайної ситуації, причинно-наслідкового зв`язку необхідної для доведення вини відповідача у виникненні надзвичайної ситуації яка перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із заподіяною шкодою, необхідне проведення вищевказаних експертних досліджень. Проте, представником позивачів таких доказів надано не було, а органами досудового розслідування за тривалий період часу проведення досудового розслідування не становлено причетності відповідача до надзвичайної ситуації та не доведено його вини у вказаній події.
Відповідач зазначає, експертизи проведено не було, а сума матеріальних збитків зазначена представником позивача -2, була сформована не обґрунтовано та виходячи із суб`єктивної оцінки вартості косметичного ремонту, яка не підтверджується висновком експерта та/або спеціаліста, хоча в рамках кримінального провадження, яке розслідують органи досудового розслідування позивачі перебувають в статусі потерпілих, які мають право клопотати про проведення вказаної експертизи, а свою чергу органи досудового розслідування зобов`язані призначити та провести вказані експертні дослідження.
Щодо заявленої моральної шкоди, відповідач вважає, що розмір такої шкоди не обґрунтований, зокрема, не наведено аргументів яким чином вказані діагнози перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із надзвичайною ситуацією та такі доводи не вказані в медичних документах. 
07.01.2026 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказується, що за текстом відзиву на позов представник ОСОБА_2 зазначає, що «відповідач не заперечує настання матеріального збитку та нанесення моральної шкоди мешканцям будинку, позивачам, та йому в тому ж числі. Крім того, відповідач має на меті, після встановлення в рамках кримінального провадження винних осіб, заявити цивільний позов в рамках кримінального провадження до винних осіб та стягнути за спричинені в тому числі йому матеріальну та моральну шкоду особами в результаті бездіяльності або недбалості яких стався вибух газу (працівники газової служби, виробники деталей та агрегатів неякісний стан яких спричинив вибух, особи які здійснювали монтаж обладнання в квартирі тощо)».
Тобто, як наголошується у відповіді на відзив, згідно вказаного абзацу, відповідач визнає спричинення пожежею з вибухом від 14.11.2022 матеріальної та моральної шкоди в тому числі позивачам у справі, однак далі за текстом представник ОСОБА_2 вже зазначає інакше, а саме: «…сума матеріальних збитків зазначена представником позивача-2, була сформована не обґрунтовано та виходячи із суб`єктивної оцінки вартості косметичного ремонту, яка не підтверджується висновком експерта та/або спеціаліста, хоча в рамках кримінального провадження, яке розслідують органи досудового розслідування позивачі перебувають в статусі потерпілих, які мають право клопотати про проведення вказаної експертизи, а свою чергу органи досудового розслідування зобов`язані призначити та провести вказані експертні дослідження. Щодо моральної шкоди заявленої представником позивача-1, розмір такої шкоди не обґрунтований», - що фактично суперечить висловленій позиції представника відповідача абзацами вище.»
Звертається увага на те, що у позовній заяві позивачами зазначалось, що до стягнення заявлено витрати на матеріали без вартості самих відновлювально-ремонтних робіт, разом до стягнення з якими заявлена сума була б значно більшою. Більш того, враховуючи обмеження бюджету, зважаючи на військових стан у країні як власника квартири, так і проживаючих осіб в ній (витрати на ведення вагітності, очікування народження дитини, неможливість позивачем-1 працювати через погіршення стану здоров`я та самопочуття після вибуху з пожежею), - ремонт у квартирі зроблено спершу частково, аби хоч якось мінімізувати витрати на ремонт на першому етапі (без демонтажу гіпсокартонних стель у житлових кімнатах задля очищення від шкідливих речовин та монтажу нової стелі), адже родина не мала змоги орендувати ще одне житло, враховуючи зазначені обставини.
Крім того, наголошується, що у відзиві на позов представник ОСОБА_2 заперечує щодо наявності вини відповідача у справі, посилаючись на проведення робіт, які навіть і не могли бути проведені у квартирі відповідача в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2 , а саме залучення «працівників газової служби», оскільки обумовлений будинок технічно не оснащений газопостачальною системою до квартир у ньому (виключно електричне розгалуження).
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 04.12.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків терміном п`ять днів з моменту отримання копії ухвали з урахуванням вимог, викладених у такій ухвалі.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
19.01.2026 до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивачі, у зв`язку з проведенням судової будівельно-технічної експертизи та до початку розгляду справи по суті, просять: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 (позивач-2) завдану майнову шкоду у сумі 154 103,20 грн; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 (позивач-1) завдану моральну шкоду у сумі 70 000,00 грн.
У судому засіданні 13.03.2026 представники сторін та відповідач підтримали доводи та вимоги, викладені у письмових заявах, поданих до суду. 
Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.
Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_4 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.11.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 144168000 від 06.11.2018. 
У Акті обстеження наслідків після пожежі в кв. № 203 вих. № 17/11-22 від 17.11.2022 зазначено наступне: 
«14.11.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , 9-поверх, 3-тя секція, власник ОСОБА_2 , орієнтовно о 8 годині 50 хвилин стався вибух з пожеже. Комісією у складі керуючого ОСББ Беднарського С.В., члена правління, в присутності власника кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , мешканця кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_4 , мешканця кв. АДРЕСА_5 ОСОБА_6 , власника кв. АДРЕСА_6 ОСОБА_7 та власника кв. АДРЕСА_7 ОСОБА_8 при візуальному обстеженні квартири виявлено руді плями на стелі по периметру кімнат. Виявлені за шпалерами ознаки затікання, плями на стелі над вікном «великої спальної кімнати», - максимальними розмірами орієнтовно 40 см на 10 см. У квартирі відчутний запах горілого, найбільше від шпалер зі сторони вікна «великої спальної кімнати». 
Для додаткового виявлення місць замокання (внаслідок протікання рідини/інших рідких речовин, що використовувались, зокрема, для гасіння виниклої пожежі у кв. АДРЕСА_1 ) стелі та стін у квартирі АДРЕСА_4 використовувався також тепловізійний метод дослідження, суть якого полягає у виявленні зон на поверхні стелі та стін з температурою рівною або нижчою за температуру конденсації вологи. В результаті обстеження виявлені місця замокання фасадної стіни ліворуч від вікна «великої спальної кімнати», стелі та міжкімнатної стіни «великої спальної кімнати», яка сполучається з фасадною стіною квартири.
Фотофіксація, в тому числі здійснена за допомогою тепловізору, долучається.
Власник кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_2 був присутнім при обстеженні квартири АДРЕСА_4 , не заперечував проти складання акту, висловив відмову від підписання даного акту.»
Вказаний акт підписаний керуючим ОСББ Беднарським С.В., членом правління ОСОБА_11 , мешканцем кв. АДРЕСА_5 ОСОБА_6 , мешканцем кв. АДРЕСА_6 ОСОБА_7 , мешканцем кв. АДРЕСА_7 ОСОБА_12 , мешканцем кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_4 .
Згідно протоколу № 481 від 18.11.2022, зокрема, встановлено перевищення концентрації, у квартирі АДРЕСА_4 наступних речовин: Ангідриду сірчистого - у 4,7 рази вище за допустиму концентрацію; Формальдегіду - у 5,7 разів вище за граничну допустиму концентрацію; Фенолу - у 3,7 разів вище за допустиму концентрацію
В матеріалах справи наявний лист ОСББ «Данченко, 34» №16 від 27.01.2026 наступного змісту: 
«Щодо оцінки подій, які мали місце 14 листопада 2022 року, повідомляємо наступне.
Орієнтовно о 07 годині 50 хвилин у квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , стався вибух із подальшою пожежею, внаслідок чого було завдано матеріальних збитків спільному майну багатоквартирного будинку.
За результатами аналізу наслідків зазначеної події, а також з урахуванням фактичного стану спільного майна будинку, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДАНЧЕНКО, 34» підтверджує, що всі завдані збитки спільному майну будинку були повністю та належним чином відновлені за рахунок власника квартири.
Станом на дату надання цієї відповіді ОСББ «ДАНЧЕНКО, 34» не має жодних матеріальних, майнових чи інших претензій до ОСОБА_2 як власника квартири АДРЕСА_1 , а також у зв`язку з подією вибуху та пожежі, що сталася 14.11.2022 року.
Об`єднання підтверджує відсутність будь-яких неврегульованих питань, вимог чи претензій майнового характеру щодо наслідків зазначеної події та вважає ситуацію повністю врегульованою.»
Листом від 12.02.2026 у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_3 , Подільським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві повідомлено, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадження №12022100070002411 триває.
Відповідно до звіту про причину виникнення пожежі, складеного Провідним інспектором відділу запобігання надзвичайним ситуаціях та заходів цивільного захисту Подільського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві старший лейтенант служби цивільного ОСОБА_14 від 16.11.2022, вбачається висновок: Найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі у квартирі АДРЕСА_1 , що у 3-му під`їзді на 9-му поверсі 17-ти поверхового житлового будинку ОСББ «Данченка, 34» є - виникнення аварійних режимів роботи в електрообладнання павербанка через спричинення збоїв під час його заряджання.
У тексті вказаного звіту, зокрема, вказано наступне: 
«При дослідженні місця події враховувався проміжок часу після пожежі, часткова ліквідація і руйнація доказових матеріалів, а також свідчення очевидців. Для логічного змоделювання обставин виникнення пожежі та встановлення причини її виникнення проводилося дослідження візуальним оглядом з належним вивченням залишкових матеріалів, які збереглися після пожежі, первинних фото-відеоматеріалів, зроблених безпосередньо після пожежі.
У житловій кімнаті, де сталася пожежа (сама ліва частина квартири), чітко вираженого місця з конкретними ознаками осередку пожежі не виявлено, оскільки температурний вплив на конструктивні елементи, меблі та особисті речі був практично рівномірним по всьому об`єму кімнати. Лише у місцях вигорання текстильних матеріалів, які були розосереджені по периметру кімнати попід стінами, спостерігається найбільше знищення штукатурки. Також у кімнаті відсутній віконний блок. Його винесло назовні вибухом газоповітряної суміші.
У правій частині кімнати біля стіни було виявлено повністю вигорівші залишки літій-іонних акумуляторів типу 18650, з`єднаних у блоки (секції). Як пояснив власник - це був потужний павербанк, зібраний на замовлення, який він придбав напередодні і поставив заряджатися на ніч від розетки, розташованої на правій стіні кімнати, для подальшого використання у якості резервного джерела живлення електромережі квартири. Павербанк був придбаний не в офіційного продавця, а по оголошенню, у особи, яка їх виготовляє самостійно із електронних компонентів. Цей павербанк, як і практично все у кімнаті, вигорів повністю. Складовими елементами живлення цього павербанку були 120 (сто двадцять) літій-іонних акумуляторів типу 18165, розділених на три секції по 40 одиниць. Оскільки у розетці було виявлено штепсельну вилку з проводом, які логічно можна поєднати із вигорівшим вщент павербанком, то це цілковито відповідає поясненням гр. ОСОБА_2 в тому, що на момент пожежі цей павербанк заряджався саме у цьому місці і від цієї розетки.
Також у кімнаті зберігалися деякі електричні інструменти та автомобільна кислотно-свинцева АКБ (зі слів власника - ця АКБ мала ємність 90А). Відбійний молоток не був під`єднаний у розетку і лежав неподалік біля павербанка, зберіг свою форму та структуру, а залишки АКБ було виявлено на підлозі ліворуч від входу у кімнату. Зліва у куті стояли великі баклажки з водою, яка розтіклася по кімнаті після руйнування баклажок. Слідів короткого замикання у проводах, прокладених по стінах кімнати, не виявлено.
Враховуючи що час від початку пожежі та вибуху до приїзду пожежних підрозділів і початку гасіння склав близько 30 хвилин, а наявні руйнівні наслідки у квартирі спричинилися протягом 40-45 хвилин (до повної ліквідації пожежі), то це свідчить, що у приміщенні відбувався швидкий тепло/газообмін, який не здатен був зосередити тепловий вплив десь у конкретному місці, за яким міг би сформуватися осередок пожежі чи зона стабільного горіння. Варто зауважити, що частина штукатурки зі стін на підлогу була обвалена саме під впливом потужного струменя води зі стволів та термічного контрасту, спричиненого поєднанням високої температури від вогню з протилежно низькою температурою води.
Зважаючи на обстановку у кімнаті, порівнюючи займисті характеристики речей та матеріалів у ній, є цілком очевидним, що найбільш логічним джерелом запалювання у цій кімнаті може виступати павербанк із літій-іонними акумуляторами типу 18650, який отримав найбільше термічних ушкоджень відносно усього іншого, що у цій кімнаті було, і, виходячи із цього, можна зробити висновок, що осередок пожежі знаходився саме біля правої стіни кімнати, у місці, де цей павербанк заряджався.
Детальним оглядом поверхонь стін у кімнаті не було виявлено слідів уламкових уражень конструктивних елементів внаслідок вибуху оболонкових вибухових пристроїв. Також на стінах та стелі не виявлено слідів від вибуху безоболонкового вибухового пристрою: відсутні будь-які виямки, здатні спричинитися дією вибуху безоболонкового заряду.
Опираючись на характер вибуху з відповідним фізичним впливом вибухової хвилі на речі та матеріали у квартирі (винесено вікно з пройми, збереглася конструктивна цілісність міжкімнатних перегородок), можна дійти висновку, що найімовірніше це був вибух газоповітряної суміші. Конкретно походження вибухової консистенції ідентифікувати не вдалося, але точно, що це не був вибух пропанової суміші чи холодоагенту з системи якогось електропобутового приладу і стався він внаслідок пожежі.
Найбільш логічним сценарієм утворення цього вибуху є те, що коли зайнявся павербанк, від нього почали займатися текстильні матеріали (вигорання літій-іонних акумуляторних батарей супроводжується хімічним викидом палаючих мас). Це призвело до наповнення кімнати продуктами згоряння, зростання високої температури і, відповідно, пожежного тиску. Коли пожежа суттєво добралася до автомобільної АКБ, це спричинило його перегрівання і, відповідно, вибух. Вибух АКБ призвів до раптового зростання тиску у кімнаті понад надлишкові у певній мірі значення із послідуючим зміщенням об`ємних газоповітряних мас, що сукупно спричинило наслідкові руйнування.»
До матеріалів справи долучено висновок експерта № 001/2026 судової будівельно-технічної експертизи для подання до Подільського районного суду міста Києва по цивільній справі № 758/1868/25 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, складений судовим експертом Мазуровою Інгою Станіславівною 19.01.2026.
Судовим експертом Мазуровою І.С. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи зроблено наступні висновки:
- Вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт у період січня-березня 2023 року (просушування фасадної стіни в приміщеннях, антибактеріальна обробка поверхонь стін для нейтралізації запаху гару, знімання та обклеювання стін шпалерами, відбивання та шпаклювання стін і укосів по сітці, фарбування укосів, демонтаж та монтаж існуючих радіаторів опалення в приміщеннях №№3,4, демонтаж та монтаж дверної лиштви у приміщеннях №№3,4, демонтаж та монтаж існуючих електроустановчих виробів (розеток, вимикачів) у приміщеннях: приміщення №3 - 3 вимикача (2 одноклавішні та 1 двоклавішний), 5 розеток, 2 настінні світильники; приміщення №4 - 1 двоклавішний вимикач, 5 розеток, проведених не підрядною організацією для усунення пошкоджень в приміщеннях №3 і №4 квартири АДРЕСА_4 , унаслідок гасіння пожежі, яка виникла в квартирі АДРЕСА_1 від 14.11.2022 р., визначена експертом відповідно до вимог КНУ із застосуванням програмного комплексу АВК-5 у редакції 3.8.1., з урахуванням наданої документації та станом на момент виконання зазначених робіт, становить (з урахуванням ПДВ): 91 475,00 грн.
- Вартість ремонтно-будівельних робіт з демонтажу та улаштування гіпсокартонної стелі, виконання яких необхідним для усунення пошкоджень в приміщенняз №3 і №4 квартири АДРЕСА_4 , унаслідок пожежі, яка виникла в квартирі АДРЕСА_1 від 14.11.2022 р., визначена експертом відповідно до вимог КНУ із застосуванням програмного комплексу АВК-5 у редакції 3.10.4., з урахуванням наданої документації та станом на момент проведення експертного дослідження, становить (з урахуванням ПДВ): 66 074,00 грн.
- Загальний розмір матеріальної шкоди заподіяно квартирі АДРЕСА_4 , унаслідок пожежі, яка виникла в квартирі АДРЕСА_1 від 14.11.2022 р. (з урахуванням виконаних робіт у період січня-березня 2023 року та станом на момент проведення дослідження), становить (з урахуванням ПДВ):154 103,20 грн.
Стороною позивачів до матеріалів справи також долучено: копію заяви ОСББ «Данченко, 34» до Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві про залучення у якості потерпілого вих. № 08/01-24 від 08.01.2024; копію заяви ОСОБА_4 до Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві про залучення у якості потерпілого від 12.01.2023; копію відповіді Слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м Києві адвокату Квашніну М.О. від 02.01.2023; копію відповіді Подільського районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві на адвокатський запит Квашніна М. від 26.12.2022; копію витягу з наказу № 68-о від 14.11.2022 Про відпустки, з якої вбачається надання ОСОБА_4 відпуски 1 кал. день 14.11.2022; копію витягу з наказу № 69-о від 15.11.2022 Про відпустки, з якої вбачається надання ОСОБА_4 відпуски у кількості 18 кал. днів з 16.11.2022 по 03.12.2022; роздруківку листування з назвою чату « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; роздруківку листування з контактом «Константин»; розруківку фото; товарні чеки та квитанції; копію заяви ОСОБА_4 до Генерального директора ДУ «КМЦКПХ МОЗ» про здійснення перевірки вмісту шкідливих речовин у повітрі квартири АДРЕСА_4 ; роздруківку листування з контактом «Виктория Данченко 195»; копії лікарських заключень та результатів УЗД ОСОБА_4 ; копію Акту обстеження наслідків після пожежі в кв. № 212 вих. № 18/11-22 від 18.11.2022.
Згідно з ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За змістом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Пунктами 8, 9 ч. 2 ст. 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Згідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.
Згідно ч. 4 та ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Тобто збитками є фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені особою, або які мають бути нею зроблені, та упущену вигоду. При цьому, вказані витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням порушеного права особи, а саме, без здійснення таких витрат є неможливим відновлення порушеного права особою.
Для відповідальності у деліктних правовідносинах має бути наявний склад цивільного правопорушення: шкода; протиправна поведінка особи; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою; вина особи.
Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду.
Аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.
Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №0909/4190/12, провадження № 61-32639св18).
Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).
Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому особа, яка заявляє вимоги щодо відшкодування майнової шкоди доводить лише факти заподіяння такої шкоди (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.04.2024 у справі № 584/947/20, провадження № 61-10387св22).
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Факт завдання матеріальної шкоди підтверджено Актом обстеження наслідків після пожежі в кв. № 203 вих. № 17/11-22 від 17.11.2022. 
Розмір завданих ОСОБА_5 збитків підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від № 001/2026 від 19.01.2026.
Відтак факт завдання збитків підтверджено належними та допустимими доказами, як того вимагає положення статей 76, 89 ЦПК України.
Натомість відповідач - власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не надав суду жодних доказів, що вибух стався внаслідок обставин непереборної сили, або інших доказів на спростування вказаних позивачем обставин, таким чином не спростував відсутності своєї вини у завданні шкоди; а відсутність претензій до нього з боку ОСББ щодо відшкодування шкоди спільному майну будинку не стосується предмету цієї справи щодо відшкодування шкоди власникові квартири АДРЕСА_4 .
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Посилаючись на необґрунтованість визначення розміру завданих збитків, відповідач контррозрахунків зі свого боку не надав, процесуальними правами щодо ініціювання призначення відповідної судової експертизи не скористалося, на необхідності виклику експерта для надання усних пояснень щодо його висновку не наполягав.
При цьому, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10.02.2010).
Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Як вказано у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21):
«Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).
По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18).
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61?1132св22).
Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21)».
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17, зокрема, дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52). Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56).
Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.
Крім того, що стосується її розміру, то відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
В даному конкретному випадку суд вважає, що позивачами доведено, що пережиті ними негативні емоції досягли певного рівня «страждань».
В ситуації, що склалась, суд враховує тривалість переживань позивача, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням житлової квартир, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін, а також вимоги розумності та справедливості.
На підставі викладеного та з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що на користь позивача ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню грошова сума, в розмірі 10 000,00 грн за рахунок відповідача.
Такий розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди суд вважає співмірним з моральними стражданнями, які заподіяні позивачам, а також таким, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.
При цьому, суд враховує, що як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 756/3115/17 (провадження № 61-18653св20) реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до ч.1 ст. 141, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
З урахуванням задоволення позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди, з відповідача на користь позивача ОСОБА_5 підлягає стягненню 1 541,03 грн судового збору, сплаченого з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.
З урахуванням часткового задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, з відповідача на користь позивача ОСОБА_4 підлягає стягненню 169,57 грн судового збору (1211,20 / 100 х 14).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-81, 141, 259, 265, 273, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 154 103 (сто п`ятдесят чотири тисячі сто три) гривні 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 169,57 грн судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1 541,03 грн судового збору.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
позивач ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_13 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Суддя      О. І. Якимець