Справа № 444/2685/25
Провадження № 2/444/180/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Ясиновський Р. Б.
секретар судового засідання Стець М.О.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в залі суду в місті Жовква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4 права на середню земельну частку (пай) на території Потелицького старостинського округу Рава-Руської територіальної громади Львівського району Львівської області (до проведення адміністративно-територіальної реформи - на території Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області) площею 1,66 умовних кадастрових гектарів, -

ВСТАНОВИВ:

В системі "Електронний суд" 18.07.2025 від позивача ОСОБА_1 до Жовківського районного суду Львівської області надійшла позовна заява до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якій просить ухвалити рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на середню земельну частку (пай) на території Потелицького старостинського округу Рава-Руської територіальної громади Львівського району Львівської області (до проведення адміністративно-територіальної реформи - на території Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області) площею 1,66 умовних кадастрових гектарів.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на наступне.
Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим 31.07.2023 Рава-Руською міською радою Львівського району Львівської області. Оскільки заповіту, на випадок своєї смерті, батько не залишив, то мало місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом були:
1. дружина ОСОБА_5 ;
2. син ОСОБА_1 - позивач;
3. донька ОСОБА_2 - відповідачка.
4. донька ОСОБА_3 - відповідачка.
У серпні 2023 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Романчук-Василик Вікторією Романівною (79019, м. Львів, просп. В. Чорновола, 17/10а) було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 17.08.2023 та листом приватного нотаріуса Романчук-Василик В.Р. №16/02-14 від 13.03.2025.
Дружина померлого - ОСОБА_5 подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини, відтак станом на сьогоднішній день спадкоємцями померлого є троє його дітей - позивач та двоє відповідачів, що підтверджується листом нотаріуса №16/02-14 від 13.03.2025.
До складу спадкової маси увійшов легковий автомобіль Citroen C5 (2004р.в.), три земельних ділянки у с. Потелич, право власності на які згідно із Державним актом було зареєстроване за померлим батьком, а також право на середню земельну частку (пай) на території Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області площею 1,66 умовних кадастрових гектарів.
Зазначає, що на даний час між ними, тобто спадкоємцями, погоджено питання щодо розподілу спадкового майна наступним чином:
- відповідачка ОСОБА_3 отримує вказаний вище легковий автомобіль;
- відповідачка ОСОБА_2 отримує три земельні ділянки;
- позивач ОСОБА_1 отримує право на середню земельну частку (пай).
Вказує, що зважаючи на таку домовленість між спадкоємцями, вони звернулися до нотаріуса, у якого знаходиться спадкова справа, щодо укладення договору про поділ спадкового майна та реєстрацію за кожним з них права власності на відповідне спадкове майно, однак нотаріусом було роз`яснено, що укладення такого договору можливе лише щодо спадкового майна, право власності померлого на яке було зареєстроване у встановленому законом порядку. А оскільки право його батька на вказаний вище пай, який за домовленістю належатиме йому, не було зареєстроване, тому укладення щодо нього договору не є можливим. Крім цього, нотаріусом було надано йому листа №41/01-16 від 19.06.2025, в якому роз`яснюється, що у випадку відсутності документів на підтвердження права власності спадкодавця на це спадкове майно (пай) це питання необхідно вирішувати у судовому порядку.
Щодо права його батька на вказаний вище земельний пай позивач ОСОБА_1 зазначає про наступне.
Вказує, що 05 березня 1997 року Потелицькою сільською радою Жовківського району Львівської області було видано матері його батька (його бабці) ОСОБА_6 сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) площею 1,66 га, що стверджується копією сертифіката.
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно, ОСОБА_4 , як її син, успадкував право на цю земельну ділянку (пай). Однак оскільки померла за життя не зареєструвала свого права власності на цю ділянку, тому ОСОБА_4 , з метою її успадкування, був вимушений звертатися до суду з позовом про визнання права власності на неї.
Вказує, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 17.07.2018 у справі №444/1670/18 позов ОСОБА_4 було задоволено: визнано за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 право на середню земельну частку (пай) на території Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області площею 1,66 га. Вказане рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили 28 серпня 2018 року, про що у ньому наявна відповідна відмітка. Звертає увагу, що мова йде про земельну ділянку в умовних кадастрових гектарах - без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Тобто це не фізична конкретна ділянка, а лише майнове право на отримання у власність ділянки вказаною орієнтовною площею на території Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області.
Однак після отримання вказаного рішення суду його батько так і не зареєстрував своє право на цей пай, тобто до Державного земельного кадастру не було внесено жодних даних про реєстрацію за ним права на цей пай. З цього приводу приватний нотаріус звертався з запитом до Відділу Держземагентства в Жовківському районі Львівської області, у відповідь на який отримав від Головного управління Держгеокадастру у Львівській області листа №605/15-24 від 13.02.2024 про відсутність у Книзі реєстрації сертифікатів запису про реєстрацію права на середню земельну частку на ОСОБА_6 на підставі сертифіката серії ЛВ №6-155-622.
Тобто, станом на сьогоднішній день внаслідок того, що його батько не зареєстрував своє право на вказану вище земельну ділянку (пай), він не може оформити спадкові права на таку інакше, ніж шляхом звернення до суду з позовом про визнання його права на цю ділянку у порядку спадкування.
Зважаючи на наведене позивач ОСОБА_1 просить позовну заяву задовольнити.
Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 23 липня 2025 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29 вересня 2025 року.
Від позивача ОСОБА_1 в системі "Електронний суд" 24 липня 2025 року надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Від відповідача ОСОБА_2 18.09.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що позов визнає повністю. Вона повністю підтримує аргументи брата, які він описав у своїй позовній заяві, бо в реальності саме така ситуація і є з їхнім спадковим майном. Вони троє: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і вона, ОСОБА_2 , є спадкоємцями після смерті їхнього батька ОСОБА_4 . Вони між собою домовилися про розподіл спадкового майна: вона отримує три земельні ділянки в с. Потелич (право власності на ці три ділянки оформлено одним Державним актом); ОСОБА_7 отримує легковий автомобіль Citroen С5 2004 року випуску, а ОСОБА_8 спадкує земельний пай. Однак нотаріус відмовив їм у видачі документів на це спадкове майно, оскільки неможливо це майно розділити між ними, так як право власності батька на цей пай, який має отримати позивач, не зареєстровано. Тому нотаріус порадив брату для вирішення цього питання звертатися у суд. Додатково зазначає, що вона вже виготовила технічну документацію на свої три ділянки, однак не може їх переоформити на себе через описану вище проблему. Тому вона підтримую позовну заяву і просить суд її задовольнити.
Від відповідача ОСОБА_3 24.09.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що позов визнає повністю. Вони троє, які є спадкоємцями їхнього померлого батька ОСОБА_4 , домовилися між собою про те, хто яку частку спадкового майна отримає: вона отримає легковий автомобіль, її сестра ОСОБА_2 - три земельні ділянки, на які наявний державний акт на право власності та якими вона фактично користується, а її брат ОСОБА_8 - пай, який померлий батько у свій час успадкував після смерті його матері (відповідно, їхньої бабці) ОСОБА_6 . Коли вони звернулися до нотаріуса, у якого заведена спадкова справа, щоб укласти договір про поділ спадкового майна - щоб оформити права власності на спадкове майно кожного з них, нотаріус їм відмовив у цьому, пояснивши, що такий договір може бути укладено лише у випадку, якщо на все повністю майно наявні документи про право власності. А оскільки документи на право власності на пай, який має отримати ОСОБА_9 , відсутні, тому нотаріус не може оформити такий договір. Також нотаріус пояснив, що йому (брату) в цій ситуації треба звертатися до суду. Зважаючи на викладене, вона позов визнає та просить суд його задоволити. Також у зв`язку з тим, що у неї троє малолітніх дітей і вона зайнята на роботі, тому не зможе прибувати для участі у судових засіданнях у цій справі. Тому, враховуючи визнання позову нею, просить суд розглянути цю справу і задовольнити позовну заяву без її участі.
29 вересня 2025 року розгляд справи було відкладено на 08.12.2025 у зв`язку із технічною несправністю системи "ВКЗ".
Від позивача ОСОБА_1 в системі "Електронний суд" 08 грудня 2025 року надійшла заява про розгляд справи та ухвалення рішення у справі без участі позивача за наявними у справі матеріалами.
08 грудня 2025 року розгляд справи було відкладено на 04.02.2026 у зв`язку із відсутністю електропостачання у прміщенні Жовківського районного суду Львівської області.
Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 березня 2026 року.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання 19 березня 2026 року не прибув.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 19 березня 2026 року не прибула, про причини неявки суд не повідомила.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання 19 березня 2026 року не прибула.
Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та відповідачів, які не з`явилися в судове засідання, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності та висловлені позиції у справі.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають:
- колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;
- громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом;
- громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай);
- громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.
Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до п.п. 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду країни з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Із копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , виданого Потелицькою сільсьокю радою Нестеровського району Львівської області на ім`я ОСОБА_1 , вбачається що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , виданого Рава-Руською міською радою Львівського району Львівської області 31 липня 2023 року.
З копії сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6-155-622, який виданий 05 березня 1997 року Потелицькою сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 517, вбачається, що ОСОБА_6 , яка мешкає в Передмістя Велике І Потелицької сільсради Жовківського району, на підставі рішення VII сесії Потелицької ради народних депутатів від 14.11.1996 № 1, було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,66 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Потелицької сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.
Із Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 73630304 від 17.08.2023 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Романчук-Василик В.Р. заведено спадкову справу № 29/2023.
Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 17 липня 2018 року у справі № 444/1670/18 за позовом ОСОБА_4 до Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області, треті особи: Рава-Руська державна нотаріальна контора, Жовківська районна державна адміністрація про визнання права на майно, суд ухвалив: Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , право на середню земельну частку (пай) на території Потелицької сільської ради Жовківського району розміром 1,66 умовних кадастрових гектарів.
Із листа Управління надання адміністративних послуг Відділ № 1 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на запит приватного нотаріуса Романчук-Василик В.Р. на №471/0/12-24 від 12.02.2024 року, повідомлено, що згідно із Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), відсутній запис про реєстрацію сертифіката на право на земельну частку (пай), на гр. ОСОБА_6 , серія ЛВ № 6-155-622.
Із листа приватного нотаріуса Романчук-Василик Вікторії Романівни Вих. № 16/02-14 від 13.03.2025 вбачається, що станом на 13.03.2025 спадкоємцями після смерті гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є: до 1/3 (однієї третьої) частки у спадщині кожен: гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відповідно до спадкової справи № 29/2023, заведеної 17 серпня 2023 року.
Із листа приватного нотаріуса Романчук-Василик Вікторії Романівни адресованого ОСОБА_1 Вих. № 41 /01-16 від 19.06.2025 вбачається, що на його звернення приватний нотаріус Романчук-Василик В.Р., повідомляє, що відповідно до пунктів 4.16. 4.18. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до статей 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У зв`язку із неподанням нотаріусу документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності спадкодавця на спадкове майно - права на середню земельну частку (пай) на території Потелицької сільської ради Жовківського району розміром 1,66 умовних кадастрових гектарів, повідомляє, що відповідно до п. 4.21. за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Таким чином, вказаним листом від 19.06.2025 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округ Львівської області Романчук-Василик В.Р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_4 з мотивів відстуності реєстрації права власності на земельну частку (пай) площею 1.66 га та роз`яснено про судовий порядок визнання права на земельну частку.
Судом встановлено, що після отримання вказаного рішення суду у справі № 444/1670/18, яким визнано за ОСОБА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , право на середню земельну частку (пай) на території Потелицької сільської ради Жовківського району розміром 1,66 умовних кадастрових гектарів, він так і не зареєстрував своє право на цей пай, тобто ним не завершено у відповідний спосіб реєстрацію права на пай на своє ім`я . 
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі, земельну ділянку, а також права на земельну частку (пай) є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Відповідно до Постанови Пленуму ВС від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Однак померлий ОСОБА_4 не зареєстрував свого права на земельну частку (пай) у встановленому порядку. 
Право власності на земельну частку (паи?) виникає не з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до відповідних списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнень і затвердження указаних списків, а з моменту передачі (державної реєстрації) державного акта про право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству.
Розпорядником виділення земельної частки (паю) в натурі є відповідна місцева рада (сільська, селищна, міська) за місцем розташування земельної ділянки. Саме вона приймає рішення про виділення паю в натурі на підставі заяви власника сертифіката та затверджує проєкт землеустрою. Однак позивач по справі ОСОБА_1 , залучивши як відповідачів своїх сестер та спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які мають рівне право на частку спадщини після смерті їхнього батька ОСОБА_4 та не можуть самостійно відповідати за заявленими вимогами, не розпорядився належно власним процесуальним правом щодо залучення відповідача по справі, зокрема, органу місцевого самоврядування, на території якого розташована земельна частка (пай).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Із клопотанням у порядку статті 51 ЦПК України позивач ОСОБА_1 не звертався.
Встановлені судом обставини та зібрані по справі докази, оцінені кожен окремо на їх належність, достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, за правилами ст. 89 ЦПК України, свідчать про те, що у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання за ним, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на середню земельну частку (пай) на території Потелицького старостинського округу Рава-Руської територіальної громади Львівського району Львівської області (до проведення адміністративно-територіальної реформи - на території Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області) площею 1,66 умовних кадастрових гектарів слід відмовити.
Одночасно, на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого судового збору необхідно покласти на позивача.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання за ним, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на середню земельну частку (пай) на території Потелицького старостинського округу Рава-Руської територіальної громади Львівського району Львівської області (до проведення адміністративно-територіальної реформи - на території Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області) площею 1,66 умовних кадастрових гектарів - відмовити.
Судові витрати у справі покласти на позивача ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повне найменування учасників справи:
Позивач ОСОБА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_10 , тел. НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач 1 ОСОБА_2 , тел. НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Відповідач 2 ОСОБА_3 , тел. НОМЕР_7 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .
Повний текст рішення виготовлено 30.03.2026.

Суддя      Ясиновський Р. Б.