Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/11658/25 
Провадження 2/711/577/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого – судді Кондрацької Н.М.
при секретарі Мелещенко О.В.
представника позивача адвоката Могилея С.В.
відповідача ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Могилей Сергій Володимирович, до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - 
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Могилей С.В. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів. 
Свої позовні вимоги мотивує тим, що під час спільного проживання без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина, син- ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданим 18.01.2017 Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Спільне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.11.2022 у справі № 711/4470/22 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі - 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.09.2022 та до досягнення дитиною повноліття.?
Ухвалюючи вищезазначене рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), суд враховував обставин, які існували на час розгляду цивільної справи № 711/4470/22, зокрема: перебування ОСОБА_1 на обліку у Черкаському міському центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю; несення витрат ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання іншого повнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжував навчання; наявність у ОСОБА_1 непрацездатних батьків, які станом на 08.11.2022 року потребували постійного лікування, у зв`язку із перенесеним захворюванням на СОVID. Вказані вище обставини на сьогодні змінилися, з огляду на наступне вони фактично відпали.
На час подання цього позову вона (позивачка) разом з неповнолітнім сином проживають за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання указаного рішення суду від 08.11.2022 в межах виконавчого провадження №71140021 відповідач сплачує аліменти примусово, у грошовому розмірі та поряд із цим має заборгованість по аліментам, розмір якої станом на 01.12.2025 складає - 4502,70 грн. на місяць. Також із інформації з АСВП по провадженню №71140021 підтверджується, що матеріальне становище відповідача покращилося, останній офіційно працює та отримує дохід не тільки від заробітної плати, а також щорічно отримує виплати за оренду землі (паю), які також входять до його сукупного доходу. Такий розмір аліментів, що визначено відповідачу до стягнення відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» хоча і є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму 5196 грн.) для дитини відповідного віку, проте не є достатнім для повного та гармонійного розвитку спільного неповнолітнього сина, забезпечення його як найкращих інтересів з боку батька, який проживає окремо. Саме тому, розмір аліментів, визначений рішенням суду від 08.11.2022, на думку позивача, потребує зміни шляхом його збільшення та приведення до розміру передбаченого вимогами чинного законодавства. Станом на сьогодні відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований та отримує офіційний дохід, його повнолітній син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжував навчання, досяг 23-го віку, непрацездатні батьки не перебувають на утриманні відповідача, останній не здійснює догляд за ними у зв`язку із потребою їх постійного лікування та необхідністю піклування. Визначеного судом розміру аліментів - 1/6 частини його з ходу, не вистачає для задоволення потреб дитини. Дитина потребує достатніх витрат на утримання з боку обох батьків, а не тільки матері, при цьому, матеріальне становище відповідача змінилося, що дозволяє останньому приймати участь в утриманні сина у розмірі достатньому для його всебічного, гармонійного розвитку.
Тож, на підставі викладеного, змушена вернутися до суду із цим позовом та просить суд змінити (збільшити) розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.11.2022, та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини з відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили та до досягнення низиною повноліття. 
Ухвалою суду від 11.12.2025 прийнято, відкрито провадження по справі і призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували.
Представник позивачки адвокат Могилей С.В. у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а саме, на збільшенні розміру стягуваних з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини з відповідного віку. При цьому зазначив, що обставини, які були враховані судом при винесенні рішення суду від 08.11.2022 про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів на сьогоднішній день відпали, відповідач не сплачує аліменти на утримання іншого повнолітнього сина, у зв`язку з навчанням, оскільки він досяг 23 років, відповідач має стабільний заробіток, а тому може сплачувати щомісячно аліменти у розмірі 1/4 від заробітку. 
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/5 від заробітку (доходу). Додатково зазначив, що він сплачує та виконує мінімальні потреби дитини, після розірвання шлюбу усе майно залишив дружині з дитиною, сам винаймає кімнату, наразі є військовослужбовцем, його грошове утримання становить близько 20000,00 грн. Тож він не може сплачувати аліменти більше 1/5 частини свого заробітку, оскільки йому самому потрібні засоби існування.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.01.2017, копія якого міститься у матеріалах справи.
Крім того, встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.11.2022 (справа № 711/4470/22) задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.09.2022 та до досягнення дитиною повноліття. 
Слід зауважити, що при визначенні розміру аліментів судом у справі №711/4470/22 було взято до уваги обставини, викладені у відзиві поданому відповідачем ОСОБА_1 , щодо стягнення з нього на корить ОСОБА_5 аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини усіх доходів щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років; а також наявність у нього непрацездатних батьків, які потребують постійного лікування.
Водночас судом встановлено, що на час розгляду даної справи аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не стягуються, оскільки 09.11.2025 останній досяг 23-х річного віку. 
Тобто обставини, які існували на час винесення рішення Придніпровським районним судом м. Черкаси від 08.11.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.09.2022 та до досягнення дитиною повноліття, наразі відпали.
Крім того, у судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.01.2026 № 500-АГ «Про склад добового наряду та чергових сил і засобів» ОСОБА_1 призначено черговим КПП-2.
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Аліменти – це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.
За положеннями ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). 
Як передбачено статтею 184 СК України (в ред. ЗУ від 03.07.2018 року і діє з 28.08.2018 року) суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».
Як передбачено частинами 1 та 2 статті 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей: віком від 06 до 18 років з 01.01.2026 у розмірі 3512,00 грн.
Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Крім того, прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року, який набрав чинності з 28.08.2018, зокрема,- внесено зміни щодо мінімального гарантованого розміру аліментів (абз. 2 ч.2 ст.182 СК) і, відповідно, - спрямовані на посилення захисту права дитини на належне утримання.
На думку суду, при вирішенні даного спору може бути змінено розмір аліментів шляхом збільшення суми їх присудження. 
Окремо слід звернути увагу на те, що згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд дійшов висновку, що позивачу, як стягувачу аліментів, надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів (відповідач по справі) позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.
Вирішуючи даний спір, судом встановлено наявність підстав для зміни способу присудження аліментів, оскільки змінились обставини, що слугували визначенню рішенням суду від 08.11.2022 розміру аліментів саме у розмірі 1/6 частини доходів відповідача, та є недостатньою для розвитку дитини та задоволення її мінімальних потреб.
Таким чином, з огляду на викладене вище, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог та вважає за можливе збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.11.2022 у цивільній справі № 711/4470/22 та стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. 
На думку суду, такий розмір аліментів є таким, що необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини та забезпечить рівність прав як позивача, так і відповідача щодо обов`язків по вихованню та утриманню дитини.
На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268, 274, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Могилей Сергій Володимирович, до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини – задоволити.
Змінити (збільшити) розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.11.2022 року та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Відкликати з органів державної виконавчої служби виконавчий лист №711/4470/22, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.09.2022 та до досягнення дитиною повноліття.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення буде складений 20.02.2026.

Головуючий:	  	Н.  М.  Кондрацька