Справа №760/17409/25
Провадження №2/760/1815/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» березня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Тесленко І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (у письмовому провадженні) матеріали цивільної справи за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:
у червні 2025 року ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Твердохліб М. В., через підсистему «Електронний суд», звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначає, що з 23 липня 2005 року Позивачка та Відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №213. 06 вересня 2022року шлюб між сторонами у справі був розірваний згідно із рішенням Солом`янського районного суду міста Києва у цивільній справі №760/30712/21. Від шлюбу сторони мають двох дітей - повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 28 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 03 лютого 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління у м. Києві, які проживають разом зі позивачем та повністю перебувають на її утриманні. 04 січня 2022 року в справі №760/32530/21 Солом`янським районним судом міста Києва був виданий судовий наказ про стягнення з Відповідача ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів - ОСОБА_2 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 02 грудня 2021 року. 14.01.2022 року було відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу №760/31/22 виданий 04.01.2022 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 заробітку. ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_3 стала повнолітньою та вступила у вищий навчальний заклад - Київський національний лінгвістичний університет державної форми власності, факультет германської філології і перекладу, термін навчання з 02.09.2024 року до 30.06.2028року. 28.08.2024 року позивач, як мати ще неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , уклала договір про надання платної освітньої послуги для підготовці фахівців №6101-0260 з в.о.ректора Київського національного лінгвістичного університету Васько Р.В. Згідно із Договором позивач є замовником платної освітньої послуги, а донька є здобувачем освітньої послуги за денною формою здобуття освіти, за освітньою програмою: Англійська мова і література, друга іноземна мова, переклад, за спеціальністю 035 Філологія (спеціалізація 035.041 Германські мови та література(переклад включно), перша - англійська. згідно із пунктом 3.1 Договору від 28.08.2024 року загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 285 326 гривень. Відповідно до пункту 3.2 Договору плата за навчання розрахована по семестрах. 30.08.2024 року позивач самостійно сплатила частину загальної вартості навчання згідно із Договором - за перший семестр 2024/2025 навчального року в розмірі 33 100 гривень. Згідно із пунктом 3.2 Договору вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 1) 2024/2025 навчальний рік - 66 200 грн. 00 коп.; замовник вносить плату за І семестр 2024/2025 н.р. у сумі 33 100 грн. 00 коп. до 01.09.2024 року; замовник вносить плату за ІІ семестр 2024/2025 н.р. у сумі 33 100 грн. 00 коп. до 01.02.2025року; 2) 2025/2026 навчальний рік - 69 510 грн. 00 коп.; замовник вносить плату за І семестр 2025/2026 н.р. у сумі 34 755 грн. 00 коп. до 01.09.2025року; замовник вносить плату за ІІ семестр 2025/2026 н.р. у сумі 34 755 грн. 00 коп. до 01.02.2026року; 3) 2026/2027 навчальний рік - 72 984 грн. 00 коп.; замовник вносить плату за І семестр 2026/2027 н.р. у сумі 36 492 грн. 00 коп. до 01.09.2026 року; замовник вносить плату за ІІ семестр 2026/2027 н.р. у сумі 36 492 грн. 00 коп. до 01.02.2027року; 4) 2027/2028 навчальний рік - 76 632 грн. 00 коп.; замовник вносить плату за І семестр 2027/2028 н.р. у сумі 38 316 грн. 00 коп. до 01.09.2027року; замовник вносить плату за ІІ семестр 2027/2028 н.р. у сумі 38 316 грн. 00 коп. до 01.02.2028року. Це занадто значна для неї сума і їй важко самотужки її сплачувати, так як ще утримує самостійно повнолітню доньку, яка продовжує навчання та піклується за своїм неповнолітнім сином ОСОБА_5 , який є інвалідом з дитинства та потребує додаткової турботи та фінансових витрат. Позивач неодноразово усно зверталась до Відповідача з проханням фінансово допомагати їй в її витратах на утримання повнолітньої доньки, пов`язаних з її навчанням. Відповідач не відреагував на її звернення та прохання. На сьогодні позивач самостійно несе витрати по утриманню повнолітньої доньки, що полягає в придбанні одягу та взуття для доньки, продуктів харчування для приготування їжі, канцелярських засобів та предметів для навчання, оплаті онлайн за місячний проїзний квиток доньки від дому, де вона проживає: АДРЕСА_1 , до навчального закладу. Навчальний заклад знаходиться віддалено від їх місця проживання в АДРЕСА_2 . Для того, щоб потрапити до навчального закладу, також необхідні кошти на проїзд. Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Відповідач працює та може і зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку. Відповідно до ч.1 ст.198 СК України Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За нормою ч.1 ст.199 кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 цієї статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Донька проживає з нею, що підтверджується її реєстрацією за однією адресою з нею. Відповідач проживає в іншому місті, хоча зареєстрований за тією ж адресою, що і вони з дітьми. Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, отримує дохід, йому належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , в якій вони всі зареєстровані, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати аліменти і на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. З врахуванням наведеного просила стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до закінчення навчання, до 01.07.2028 року, згідно із договором №6101-0260 від 28.08.2024 року.
24 червня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О.
Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялися запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Остання відповідь на запит надійшла до суду 24 липня 2025 року.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
18 серпня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву який обґрунтований наступним. Ознайомившись з позовною заявою та додатками, які отримав засобом поштового зв`язку, керуючись нормами ст. 178 ЦПК України надає до суду відзив та повідомляє суд що повністю не визнає позовні вимоги, оскільки вважає заявлені Позивачкою позовні вимоги незаконними та необґрунтованим, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наведених нижче підстав. Подаючи до суду позов про стягнення з нього на користь Позивачки аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно починаючи від дня звернення до суду та до закінчення навчання 01.07.2028 року згідно з договором № 6101-0260 від 28.08.2024 року. Позивачка подаючи позов посилається на норми ст. ст. 198. 199 СК України, яка встановлює, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На аркуші 3 позовної заяви Позивачка не надаючи жодних доказів на підтвердження своїх тверджень стверджує про те, що повнолітня донька ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 проживають разом з позивачкою та перебувають повністю на утриманні Позивача. Дані твердження Позивачки спростовуються наступними обставинами та доказами, а саме: його колишня дружина та двоє його дітей постійно проживають за адресом: АДРЕСА_1 , яка є його особистою власність на підставі Договору дарування від 22.07.2008 року серія НОМЕР_3 . Після розлучення з Позивачкою відповідач, як батько двох дітей, виїхав з належної йому квартири і дозволив у ній постійно проживати колишній дружині (Позивачці) та своїм дітям. Більше того, увесь тягар утримання квартири та сплату комунальних послуг взяв також на себе та самостійно сплачує всі комунальні послуги. Одночасно повідомляв суд, що також намагається підтримувати своїх дітей та додатково (крім аліментів) допомагати їм фінансово для покращення їх побуту так на їх прохання ним 20.03.2024 року було придбано за 17 234 00 грн., новий холодильник крім того на карту доньки та сина перерахував додатково за 2025 роки 7500 грн., платіжна інструкція від 13.01.2025, 05.06.2025, 04.07.2025 року. За 2024 рік сума яка сплачена додатково на утримання дітей становить 11322,00 грн. У даний час проживає у квартирі теперішньої його дружини - ОСОБА_6 , де також частково оплачує спожиті комунальні послуги, іншого житла та не рухомості не має. Відповідно до виданого Солом`янським районним судом судового наказу № 760/32530/21 від 04.01.2022 року, з нього на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 з усіх видів доходу. 14.01.2022 року Солом`янським ВДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження. 26.01.2022 року Солом`янським ВДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено постанову про передачу ВП на виконання до його офіційного робочого місця, до Національної поліції України. Станом на дату подачі позову Позивачем у нього не має заборгованості зі сплати аліментів все сплачує вчасно та сплачує додаткові витрати на утримання його двох дітей. Згідно довідки про доходи розмір аліментів на місяць по листопад 2024 року становила 9048,30 грн., які сплачувались на двох дітей. Тому твердження Позивача проте, що діти знаходяться повністю на її утриманні не відповідає дійсності та спростовується вищенаведеними доказами. На аркуші 2 позовної заяви Позивачка вказує, що: спільна донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 стала повнолітньою та вступила у вищий навчальний заклад - Київський національний лінгвістичний університет денної форми навчання, факультет германської філології і перекладу термін навчання з 02.09.2024-30.06.2028 року. На аркуші 2 позовної заяви Позивачка вказує, що 28.08.2024 року, Позивачка, як мати ще неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 уклала договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 6101-0260. Згідно із Договором Позивачка є замовником платної освітньої послуги, а їх донька є здобувачем освітньої послуги університет денної форми навчання, за освітньою програмою: Англійська мова і література, друга іноземна мова, переклад за спеціальністю 035 Філологія (спеціалізація 035.041 Германські мови та література (переклад включно) перша англійська. Звертає увагу суду, що його колишня дружина та його діти з ним не спілкуються оскільки вони перебувають під негативним психологічним впливом його колишньої дружини. А отже і вибір даного навчального закладу з ним ніхто не обговорював, як і вартість самого навчання. Відповідач не проти того, щоб дитина здобувала освіту, але навчальний заклад та вартість навчання його колишня дружина та донька обрали самостійно та без його згоди та зовсім не радились з ним. З наведеного слідує, що коли обирався навчальний заклад та обговорювалась вартість навчання у ньому, його колишня дружина та донька не знайшли часу та бажання обговорити дані питання з ним, але знайшли час та бажання подати позов до суду щодо стягнення з нього вартості аліментів та навчання у розмірах, які перевищують його дохід. Отже подаючи до нього позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки Позивачка повністю проігнорувала його думку, як батька щодо учбового закладу та вартості навчання та не врахувала його розмір щомісячного доходу, адже заявлені позовні вимоги перевищують його дохід, що негативно вплине на утримання його нової родини. 25.04.2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, тобто з 25.04.2023 року останній має нову родину, яку також зобов`язаний утримувати. Крім того його мати ОСОБА_7 . 1951 р/н є пенсіонеркою та не працює, має малу пенсію у розмірі до 4000 грн.. а тому відповідач, як син, також вимушений допомагати своїй мамі фінансово на придбання ліків продуктів харчування та на інші потреби. Відповідно до його довідки про доходи, за 2025 рік йому нараховують заробітну плату у розмірі 34 669,93 грн. дана сума може коливатись з них відраховують обов`язкові платежі ПДФО у розмірі 6240,59 грн., військовий збір - 1733,50 грн. та аліменти на його сина ОСОБА_4 грн. - 4404,81 грн. залишок становить 22 291,03 грн. Якщо з цієї суми вирахувати: 1/4 на аліменти по утриманню його повнолітньої доньки, а це (5572.45 грн.), які намагається стягнути з нього колишня дружина. То залишок становитиме 16718,58 грн., з яких останній регулярно сплачує витрати на житлово-комунальні послуги за квартиру у АДРЕСА_1 в середньому у сумі 3000 грн., за календарний місяць, у якій проживають його колишня дружина, та його двоє дітей, залишок від заробітної плати становитиме лише - 13718,58 грн. Тобто якщо цю суму поділити на 30 к. д. то на день йому та його новій родині залишається по 457,29 грн. З Договору про навчання доньки, який самостійно уклали його донька та колишня дружина без будь-якого обговорення з ним, слідує, що вартість навчання у даному закладі лише зростатиме кожного року навчання та становитиме за рік навчання: - 2024/2025 - 66200 грн., - 2025/2026 - 69510.00 грн., - 2026/2027 - 72984,00 грн., - 2027/2028 - 76632.00 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет» встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку у розмірі прожиткового мінімуму 3 196 грн. Враховуючи, що відповідач, як батько розуміє бажання його доньки отримати освіту та необхідність у витратах при навчанні, вважав, що оплата на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку у розмірі 1598,00 грн., є сумою, яку останній відповідно до своїх доходів має змогу оплачувати з урахуванням того, що його діти та його колишня дружинна безоплатно проживають у його квартирі, а всі комунальні послуги, які вони споживають проживаючи у квартирі оплачує самостійно, також сплачує аліменти на сина та за окремими зверненнями дітей надає їм кошти на кишенькові витрати та на інші покупки. Враховуючи викладене, просив суд відмовити Позивачеві у задоволенні позовних вимог з урахуванням обставин щодо утримання доньки, з якими останній погоджується.
Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористалась.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 23 липня 2005 року між позивачем і відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб серії НОМЕР_4 , про що зроблено відповідний актовий запис №213 (а.с. 10).
В шлюбі у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 28 листопада 2006 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві серії НОМЕР_5 , про що зроблено відповідний актовий запис №166, та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 03 лютого 2011 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві серії НОМЕР_6 , про що зроблено відповідний актовий запис №360 (а.с. 11 - 12).
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року (справа №760/30712/21), позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задоволено; розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 23 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №213 (а.с. 13 - 14).
З витягів з реєстру територіальної громади від 01 грудня 2024 року та від 08 грудня 2024 року,вбачається що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15 - 17).
Відповідно до довідки №15-01/19-1654 від 11 листопада 2024 року, виданої деканом факультету германської філології і перекладу Київського національного лінгвістичного університету Гнезділовою Я., ОСОБА_3 , дійсно на 1 курсі денної форми здобуття освіти факультету германської філології і перекладу Київського національного лінгвістичного університету, термін навчання з 02 вересня 2024 року до 30 червня 2028 року (а.с. 18).
Згідно з постановою про відкриття провадження ВП НОМЕР_13 від 14 січня 2022 року старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Житнікова С.С., відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №760/31/22, виданого 04 січня 2022 року Солом`янським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 заробітку (а.с. 33 - 34).
Як вбачається з довідки про доходи №478 від 06 серпня 2025 року, виданої ОСОБА_2 , він працює у Головному управлінні Національної поліції в Київській області та займає посаду помічника чергового, загальна сума доходу за період з березня 2024 року по грудень 2024 року за винятком утримань та аліментів становить 268 843,04 гривень (а.с. 54).
Згідно довідки про доходи №479 від 06 серпня 2025 року, виданої ОСОБА_2 , він працює у Головному управлінні Національної поліції в Київській області та займає посаду помічника чергового, загальна сума доходу за період з січня 2025 року по липень 2025 року за винятком утримань та аліментів становить 194 792,29 гривень (а.с. 55).
Відповідно до договору дарування квартири від 22 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим М.К., ОСОБА_2 прийняв у дар квартиру під АДРЕСА_3 (а.с. 57).
Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії НОМЕР_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 25 квітня 2023 року, про що складено відповідний актовий запис №642 (а.с. 58).
Судом також досліджено договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №6101-0260 від 28 серпня 2024 року (а.с. 19 - 21), посвідчення серії НОМЕР_8 (а.с. 22), виписку з медичної карти стаціонарного хворого №СК-001622-2022 (а.с. 23 - 25), рух коштів по картці від 08 січня 2025 року (а.с. 26 - 28), інформацію про виконавче провадження НОМЕР_13 від 13 грудня 2024 року (а.с. 29 - 32), посвідчення серії НОМЕР_9 ОСОБА_7 (а.с. 56), платіжні інструкції надані відповідачем на оплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 77 - 218).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Отже, для реалізації права на пред`явлення позову необхідно: а) наявність чи відсутність певних обставин (умов); б) додержання встановленого законом порядку пред`явлення позову.
Така правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.02.2019 у справі № 344/16240/17 (провадження № 61-46809св18).
Оскільки умовами для пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, є досягнення дитиною повноліття, її навчання у навчальному закладі за денною формою, потреба у матеріальній допомозі та можливість надання такої допомоги платником аліментів, то суд, встановивши наявність таких передумов дійшов висновку, що у позивача виникло право на стягнення аліментів до досягнення дитиною 23 років.
Разом з тим, з аналізу змісту ст. 199 СК України вбачається, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу (зазначена правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 466/532/16-ц, провадження № 61-42252св18).
Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.
Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Зазначений правовий підхід застосовано і в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 225/1447/16-ц провадження № 61-18843св18.
Стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08.05.2023 у справі № 756/9882/19 /провадження № 61-2065св23/).
Аліментні зобов`язання за своєю природою та генезою є саме морально-етичною категорією, яка втілена у нормі позитивного права. Фактично йдеться про повністю не охоплені правом, проте визнані суспільством базові принципи моралі (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 753/20347/20 /провадження № 61-5707св22).
Разом з тим, з аналізу змісту ст. 199 СК України вбачається, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу (зазначена правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 466/532/16-ц, провадження № 61-42252св18).
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що повнолітня донька сторін ОСОБА_3 навчається за денною формою у закладі вищої освіти, у зв`язку з чим об`єктивно обмежена у можливості самостійно забезпечувати себе матеріально, не має постійного доходу та потребує матеріальної допомоги. Вказане свідчить про наявність підстав для покладення на відповідача обов`язку щодо її утримання.
Разом із тим суд не може залишити поза увагою і матеріальне становище відповідача. Із наданих доказів вбачається, що відповідач є працездатною особою та отримує дохід, з нього здійснюються обов`язкові відрахування, а також вже утримуються аліменти на неповнолітнього сина сторін. Судом встановлено, що відповідач належним чином виконує свій обов`язок щодо сплати аліментів, заборгованість відсутня, що свідчить про добросовісне ставлення до виконання батьківських обов`язків.
Крім того, суд враховує, що відповідач перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі, що об`єктивно впливає на його матеріальне становище, оскільки він несе витрати, пов`язані з утриманням нової сім`ї. Наявність таких обставин свідчить про наявність у відповідача додаткового фінансового навантаження.
Окремо суд звертає увагу на те, що відповідач фактично не самоусунувся від участі у житті дітей, а здійснює додаткові витрати на їх користь, зокрема оплачує комунальні послуги за квартиру, у якій проживають позивач та діти, а також періодично надає додаткову матеріальну допомогу. Хоча такі витрати не замінюють обов`язку щодо сплати аліментів, вони підлягають врахуванню при визначенні їх розміру як обставини, що характеризують реальну участь відповідача в утриманні дітей.
Суд також враховує, що договір про навчання та обрання закладу освіти були здійснені позивачем та повнолітньою донькою без погодження з відповідачем. Разом із тим така обставина не звільняє відповідача від обов`язку утримувати дитину, однак свідчить про необхідність дотримання балансу між обсягом витрат та фінансовими можливостями платника аліментів, а також принципу розумності та справедливості при визначенні його частки у таких витратах.
Суд наголошує, що обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів у частці 1/4 від усіх видів доходу відповідача є надмірним та не відповідає співмірності між потребами дитини та реальними фінансовими можливостями платника аліментів. Водночас визначення аліментів у мінімальному розмірі, запропонованому відповідачем, не забезпечить належного рівня матеріального забезпечення повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Враховуючи необхідність забезпечення належного рівня утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, та одночасно недопущення покладення на відповідача надмірного фінансового тягаря з огляду на його матеріальне становище, сімейний стан, наявність інших утриманців та інші істотні обставини справи, суд дійшов висновку про доцільність визначення розміру аліментів у частці 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.
Такий розмір аліментів, на переконання суду, є справедливим, розумним та таким, що забезпечує баланс прав та інтересів сторін, відповідає принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини та сприятиме належному матеріальному забезпеченню повнолітньої доньки у період її навчання.
За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Як вбачається з відтиску штампу вхідної кореспонденції канцелярії суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у даній справі 24 червня 2025 року.
Суд зазначає, що частиною другою статті 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Разом з тим, суд зауважує, що як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.04.2023 у справі № 459/2988/19 (провадження № 61-7539св22): «Завершення повнолітньою дочкою/сином, до досягнення ними 23 років, навчання на певному освітньому рівні та: 1) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу на наступний рівень освіти; або 2) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу для здобуття освіти на наступному рівні чи за іншою спеціальністю, незалежно від того, чи відбувається це в тому самому або у різних закладах освіти, не свідчить про припинення навчання та, відповідно, саме по собі не є підставою для припинення права на утримання (аліменти)».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Матеріали справи будь-яких доказів, які б свідчили про те, що відповідач звільнений від оплати судового збору не містять.
Таким чином, так як позов задоволено частково з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 81, 133, 137, 141, 258 - 259, 263 - 265, 279, 352, 354 - 355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_11 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 24 червня 2025 року та до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою 23-х річного віку.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог, - відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_11 ) на користь держави судовий збір в сумі 605,60 гривень.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи: 
 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_11 ; 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_10 ;
Третя особа що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_12 .

Суддя І. О. Тесленко