Справа № 161/5512/26 
Номер провадження: 3/161/1785/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., при секретарі – Коржик Н.В., за участі захисника – адвоката Винту Є.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року притягувався: 14.08.2025 року постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 1 ст. 130 КУпАП визнано винним та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 2 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И Л А:

09.03.2026 року о 10.58 по вул. Лісова в с. Гаразджа Луцького району Волинської області ОСОБА_1 , повторно, протягом року, керував транспортним засобом Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», результат якого становив 1,73 %о.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Винту Є.Ю. в судовому засіданні пояснив, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ними не оспорюється. Так, 09.03.2026 року автомобілем Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 керував товариш ОСОБА_1 . В подальшому транспортний засіб було зупинено працівниками поліції і водія було доставлено до ТЦК. Після цього працівники поліції змусили ОСОБА_1 сісти за кермо автомобіля та здійснити його переміщення. Під час виконання вимог поліції він знов був зупинений поліцією і йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що в даному випадку мала місце провокація з боку працівників поліції до вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, вважає, що огляд ОСОБА_1 з метою виявлення алкогольного сп`яніння проведений з порушеннями діючого законодавства. Просить суд провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно зі ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.
Так, про судове засідання, призначене на 08.04.2026 року, 09.15, ОСОБА_1 був повідомлений смс-сповіщенням, сформованим у АСДС Луцького міськрайонного суду Волинської області (електронною судовою повісткою), яке було отримано останнім 30.03.2026 року, тобто не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді (а.с. 30).
З урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився повторно, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило, до участі у справі для захисту своїх інтересів ним було залучено захисника, а також що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останнього.
Вислухавши доводи захисника, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суддя приходить до наступних висновків.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 610221, складеним 09.03.2026 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);
-рапортом поліцейського СРПП ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області капрала поліції Д. Павлюка від 09.03.2026 року (а.с. 2);
-чеком приладу «Alcotest Drager 6820» ARSМ-0872, з якого вбачається, що особою, яку тестують є ОСОБА_1 ; тест № 40 від 09.03.2026 року, 11.02; результат огляду 1,73 %о (а.с. 3);
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.03.2026 року, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя; результат огляду на стан сп`яніння – 1,73 %о. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився; огляд фіксувався на нагрудний відеореєстратора (а.с. 4);
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.03.2026 року, з якого слідує, що у результаті огляду, проведеного поліцейськими, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Огляд проводився за допомогою приладу Drager, алкотест 6820, прилад № ARSМ-0872, тест № 40, результат тесту 1,73 %о. На огляд до КП «Волинський медичний центр терапії залежності» ОСОБА_1 не доставлявся у зв`язку з відмовою (а.с. 5);
-довідкою Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 11.03.2026 року (а.с. 7), відповідно до якої ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6796518 від 09.03.2026 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. (а.с. 8). Вказана постанова на час розгляду судом даної справи не скасована;
-відеозаписами з відеореєстратора, встановленого в салоні патрульного автомобіля поліції і з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського на яких зафіксовані наступні обставини. Так, 09.03.2026 року, о 10.58 працівники поліції на службовому автомобілі слідкували за Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 . Зупинивши вказаний автомобіль, працівники поліції встановили особу водія. Водієм вказаного автомобіля виявився ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. На цю пропозицію ОСОБА_1 погодився. Інспектором поліції було запропоновано ОСОБА_1 вибрати запакований мундштук для продуву «Драгера». ОСОБА_1 вільно вибрав мундштук з числа запропонованих. Результат тесту «Драгер» склав 1,73 %о. Останній не оспорював результат огляду на стан сп`яніння на місці його зупинки, бажання проїхати до медичного закладу не виявив (а.с.11).
Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, в свою чергу, ОСОБА_1 та його захисником жоден із вказаних доказів в ході розгляду справи спростований не був.
Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.п. 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, спостерігалося почервоніння обличчя.
Згідно п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі – заклад охорони здоров`я).
З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.
З досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції встановлено, що ОСОБА_1 результати огляду на стан сп`яніння на місці події, за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820», не оспорював, та щодо повторного проходження такого огляду в медичному закладі останній не просив.
Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Як встановлено судом, факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки був зафіксований із використанням спеціальних технічних засобів, що відповідає приписам ч. 2 ст. 266 КУпАП.
Пунктом 7 Розділу ІІ Інструкції визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові
Як було встановлено судом, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: приладу «Alcotest Drager 6820» ARSM-0872, результат якого склав – 1,73 %о, був проведений 09.03.2026 року об 11.02.
Згідно Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» № 1747 від 13.10.2016 року міжповірочний інтервал для газоаналізаторів встановлений строком на 1 рік.
Так, результати огляду за допомогою «Alcotest Drager 6820» ARSM-0872, яким 09.03.2026 року було виявлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом, був здійснений приладом з чинною повіркою до 24.10.2026 року включно (останнє калібрування здійснене 24.10.2025 року).
Таким чином, суд приходить до висновку, що чек газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» ARSM-0872, за допомогою якого було встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у даній справі.
Судом в ході розгляду справи не отримано, а стороною захисту не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена з порушенням порядку, заначеного чинним законодавством.
Доводи захисника – адвоката Винту О.Є. про провокацію з боку працівників поліції до вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які полягали у змушуванні останнього здійснити перепаркування автомобіля, суд вважає необґрунтованими.
Так, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття провокація, як і в цілому національне законодавство, натомість Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зробив дефініцію такого поняття та критерії для розмежування законних дій співробітників поліції від провокації до вчинення злочину.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У практиці ЄСПЛ неодноразово досліджувалося питання провокації вчинення злочину, зокрема у справах «Раманаускас проти Литви» від 20 лютого 2018 року, «Матановіч проти Хорватії» від 04 квітня 2017 року сформовано критерії за якими можна констатувати її наявність:
- були активні дії правоохоронних органів;
- з їх боку мало місце спонукання особи до вчинення злочину (наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування);
- злочин не був би скоєний без втручання правоохоронних органів.
Із переглянутого відеозапису судом не встановлено того, що поліцейські своїми активними діями спонукали ОСОБА_1 до вчинення правопорушення. На відеозаписі зафіксовано рух автомобіля Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 , його переслідування та зупинка працівниками поліції.
Наявні у справі відеозаписи фіксують перебування ОСОБА_1 за кермом вказаного автомобіля під час руху. Водій ОСОБА_1 визнав, що керував вказаним транспортним засобом, переганяючи його в інше місце. 
Крім того, ОСОБА_1 , раніше отримував відповідне посвідчення водія, а тому він є обізнаним з Правилами дорожнього руху України, зокрема з п. 2.9 «а» ПДР, яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями, які мали місце 09.03.2025 року о 10.58 по вул. Лісова в с. Гаразджа Луцького району, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачається.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.
Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя, здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також для самого себе та власності третіх осіб.
Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП є безальтернативною стосовно щодо видів стягнень, які мають бути накладені на особу, що порушила відповідні вимоги ПДР України. .
Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 7, 40-1, 130, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного 
суду Волинської області С.М. Рудська