ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/22731/25	Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О. 	
Провадження № 33/817/49/26 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч. 1 ст.130КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
з участю: 
захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 — адвоката Заплітної І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Заплітної І.А. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 605,60 грн.
Згідно постанови суду, 27.10.2025 о 00 год 30 хв м. Тернопіль вул. Маркіяна Шашкевича,2 гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом ОКАІ без номерного знака перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 ARLM - 0285 (повірка дійсна до 17.06.2026), що підтверджується тестом №770 від 27.10.2025 р., результати огляду становлять 1,81% проміле. З результатом огляду гр. ОСОБА_1 . Згідний, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник поновити строк апеляційного оскарження, а вказану постанову суду змінити в частині накладеного стягнення та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Вказані вимоги мотивує тим, що у ОСОБА_1 відсутнє водійське посвідчення, тому суд був не вправі накладати на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків. 
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності причин пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити. 
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції та детально викладені у постанові та правопорушником не оспорюється, а отже судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Призначаючи  ОСОБА_1  стягнення, яке передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 33-35 КУпАП, своє рішення не мотивував.
З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності, повністю визнав свою вину у вчинені ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутність обтяжуючих вину обставин. 
При цьому при накладенні адміністративного стягнення суд не врахував те, що згідно з довідки виданої УПП в Тернопільській області ДПП від 27.10.2025 року  ОСОБА_1 , 2007 року народження, не отримував посвідчення водія.
Так, відповідно до роз`яснень, викладених у абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Санкція ч.1 ст.130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Відповідно до п.1 ПДР України в частині визначення понять водій — особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. 
З урахуванням викладеного прихожу до висновку, що до  ОСОБА_1  неможливо застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він такого права на момент вчинення адміністративного правопорушення не здобув та до теперішнього часу посвідчення водія не отримував.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами в даному випадку слід змінити.
З огляду на викладене вище та відповідно до ч.9 ст. 294 КУпАП при апеляційному перегляді постанови по справі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про підставність апеляційних вимог, у зв`язку із чим постанову місцевого суду слід змінити в частині накладення стягнення в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП та вважаю за доцільне призначити  ОСОБА_1  стягнення у вигляді штрафу. 

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-36, 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Заплітної І.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження — задовольнити. 
Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Заплітної І.А. - задовольнити.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 — змінити в частині призначеного стягнення.
Призначити ОСОБА_1  стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя