Справа № 369/11124/25
Провадження № 2-о/369/137/26
РІШЕННЯ
Іменем України

23.02.2026         м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
присяжних Мельник К.Г., Омельченко С.В.
при секретарі Худинець Д.С.
за участі
заявника ОСОБА_1 
заявника ОСОБА_2 
представника заінтересованої особи Гринюк Т.С.
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , заінтересовані особи служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області про усиновлення, 

в с т а н о в и в :
У червні 2025 року заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною заявою про усиновлення. Свої вимоги мотивували тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2002 року. Мають спільних дітей. Заявники зазначали, що мають бажання усиновити малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина влаштована до їх родини як дитина, позбавлена батьківського піклування. Вказали, що їх стан здоров`я та матеріальне забезпечення, любов до дитини дозволяє створити дитині належні умови для життя і виховання. Зі станом здоров`я дитини заявники ознайомлені. Служба у справах дітей прийшла до висновку про доцільність усиновлення ними малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, а також визнала це усиновлення таким, що відповідає інтересам дитини. Вони усвідомлюють всю відповідальність за усиновлення дитини.
Заявники просили суд постановити рішення про усиновлення ними ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; записати їх батьками дитини; прізвище, ім`я по-батькові дитини, місце народження дитини, дату народження дитини залишити без змін; внести зміни в актовий запис про народження дитини: змінити прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », по-батькові змінити з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », записати матір`ю - ОСОБА_2 , батьком - ОСОБА_1 . 

При розгляді справи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вимоги заяви підтримали, просили заяву задовольнити.
Представник служби у справах дітей Боярської міської ради Київської області просила вимоги заявника задовольнити. 
Суд, дослідивши матеріали справи знаходить, що заявлені вимоги заявників підлягають до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 та громадянка України ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 квітня 2002 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області.
Заявники вирішили усиновити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження, видане 20 листопада 2018 року серія НОМЕР_1 , видане Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, місце державної реєстрації - Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, актовий запис №10). 
На підставі розпорядження військо-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області №3 від 02 січня 2020 року дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Розпорядження Авдіївської міської військо-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області №1056 від 19 листопада 2021 року дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до свідоцтва про народження батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Відомості про батька дитини - ОСОБА_10 записані на підставі ч.1 ст.135 СК України.
Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02 грудня 2019 року позбавлено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення набрало законної сили 02 січня 2020 року та не оскаржувалось сторонами (справа 242/3420/19).
З матеріалів справи та пояснень представника заінтересованої особи встановлено, що за весь час до дитини мати не приходила, не цікавилась її долею, матеріально не забезпечувала. 

Відповідно до ч. 2 ст. 207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя.
За ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується.

Частиною 1 ст. 208 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу).
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
За змістом ч. 1 ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально.
Відповідно до ч.1 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємо відповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

Виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави.
Згідно з п. «а» ст. 21 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною.
Встановлено, що заявники матеріально забезпечені, мають власне житло та стабільний заробіток. Згідно з медичними висновками про стан здоров`я не має протипоказань щодо усиновлення дітей.
Згідно довідок Міністерства внутрішніх справ України громадянка ОСОБА_2 (ФОВА НОМЕР_2 ) та громадянин ОСОБА_1 (ФОВА НОМЕР_3 ) засудженими на території України не значаться та в розшуку не перебувають.

Виконавчий комітет Боярської міської ради Київської області №702 від 05 червня 2025 року прийшла до висновку про доцільність усиновлення малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 таким, що відповідає інтересам дитини.
Зі станом здоров`я дитини заявники ознайомлена.
Усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, проводиться за її згоди так як вона усвідомлює факт усиновлення у зв`язку з своїм віком. У судовому засіданні підтвердила також бажання бути усиновленою заявниками, так як тривалий час проживає з ними, вони нею повністю опікуються, влаштували до школи, створили всі умови для проживання, навчання, розвитку, відпочинку. Надала згоду на зміну прізвища та по-батькові. 
Громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розуміють всі аспекти, що пов`язані з усиновленням, із правовими наслідками ознайомлені.
Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов до висновку, що заява про усиновлення ними малолітньої дитини підлягають задоволенню, оскільки таке рішення відповідатиме інтересам позбавлених батьківського піклування малолітньої дитини та відповідатиме принципам, закріпленим Декларацією прав дитини, якими, зокрема, визначено: дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності; при ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини; дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім`ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявники за своїм станом можуть та бажають виховувати дитину, піклуватися про неї, здатні забезпечити стабільні і гармонійні умови для життя дівчинки, яка вже перебуває на їх утриманні та вихованні, підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено, тому усиновлення буде відповідати інтересам дитини.

Частиною 1 ст. 229 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи.
Відповідно до ст. 233 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.
Згідно абз. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229 - 231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини.
Перешкод для усиновлення, встановлених ст. 212 Сімейного кодексу України та внесення змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, суд не вбачає.
Згідно з ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 207, 208, 211, 217, 220, 224, 229, 233 Сімейного кодексу України, Конвенцією ООН про права дитини, ст.ст. 2, 10, 76, 77-81, 89, 209,247, 265, 268,272,313,314, 354, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , заінтересовані особи служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області про усиновлення про усиновлення задовольнити.

Усиновити заявниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 10 від 20 листопада 2018 року, місце державної реєстрації: Авдіївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області: 
- в якому зазначити: прізвище « ОСОБА_5 » змінити на « ОСОБА_6 », по-батькові « ОСОБА_7 » змінити на по-батькові « ОСОБА_8 », ім`я, місце народження, дату народження дитини (число, місяць, рік) залишити без змін. 
- у графі батьки зазначити: 
Мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ).
Батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ). 

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Повний текст рішення складено 23 лютого 2026 року.

Суддя        Наталія ПІНКЕВИЧ
Присяжні        Костянтин МЕЛЬНИК 
Сергій ОМЕЛЬЧЕНКО