КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2026 року м.Київ справа № 320/1471/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРТРАНСПЕТРОЛ” про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРТРАНСПЕТРОЛ” до Головного управління ДПС у м.Києві та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, 
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “УКРТРАНСПЕТРОЛ” з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві та Державної податкової служби України, у якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №10693656/44735585 від 11.03.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРТРАНСПЕТРОЛ” № 30 від 20.06.2023;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену ТОВ “УКРТРАНСПЕТРОЛ” податкову накладну №30 від 20.06.2023 датою її фактичного подання платником податків на реєстрацію, а саме – 18.07.2023.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у м.Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних №10693656/44735585 від 11.03.2024 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних поданої Товариством з обмеженою відповідальністю “УКРТРАНСПЕТРОЛ” податкової накладної № 30 від 20.06.2023.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Товариством з обмеженою відповідальністю “УКРТРАНСПЕТРОЛ” податкову накладну № 30 від 20.06.2023 датою її подання на реєстрацію - 18 липня 2023 року.
20.02.2026 Товариством з обмеженою відповідальністю “УКРТРАНСПЕТРОЛ” через систему "Електронний суд" було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 встановлено для відповідачів процесуальний строк для подання заперечень щодо заяви позивача про ухвалення додаткового рішення п`ять днів з моменту отримання цієї ухвали.
24.03.2026 на адресу суду від Головного управління Державної податкової служби у місті Києві надійшли заперечення на заяву про стягнення судових витрат на правову допомогу. 
Вирішуючи питання про стягнення відповідних судових витрат, суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, вказана вимога щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17, а також підтверджена Великою Палатою Верховного Суду в пункті 53 додаткової постанови від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положенням частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
З наведеної норми вбачається, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Отже, розподілу підлягає навіть кредиторська заборгованість позивача перед адвокатом зі сплати витрат на професійну правничу допомогу, надання якої підтверджується відповідними доказами.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85211544) та постанові від 20.12.2019 у справі №903/125/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504028).
Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною шостою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу наведених положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі №810/4749/15 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР – 76397938).
При цьому, з імперативних положень частини шостої статті 134 КАС України вбачається, що зменшити розмір витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність суд може виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про це. Отже, за відсутності такого клопотання суд не може надавати оцінку співмірності витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, а лише перевіряє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява №34884/97, п.30).
У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Водночас, надання такої оцінки можливо, виходячи з аналізу частини шостої статті 134 КАС України, виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 у справі №520/1849/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504176).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” від 05.07.2012 №5076-VI (далі – Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076).
Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судом встановлено, що 08.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю “УКРТРАНСПЕТРОЛ” (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням “Захист” (Виконавець) було укладено договір про надання правової допомоги №01-08/01/2024.
Відповідно до п. 1.1 Договору на замовлення Клієнта Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Клієнту правову допомогу з приводу судового оскарження рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на умовах і в порядку, що визначені цим договором та додатковими угодами до нього, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надану Адвокатським об`єднанням правову допомогу та фактичні витрати, необхідні для виконання умов цього договору.
Розділом 3 означеного договору передбачено, що винагорода (гонорар) Адвокатського об`єднання за надану правову допомогу за цим договором, а також порядок здійснення розрахунків визначається сторонами у додаткових угодах та сплачується Клієнтом в національній валюті України на рахунок Адвокатського об`єднання. За вимогою Клієнта Адвокатське об`єднання може надати деталізований звіт про надану правову допомогу за цим договором чи додатковою угодою до нього. Протягом 3-х робочих днів надання правової допомоги за цим договором, Адвокатське об`єднання направляє Клієнту акт виконаних робіт (наданих послуг).
Відповідно до додаткової угоди №16 від 03.06.2024 до договору про надання правової допомоги №01-08/01/2024 від 08.01.2024, сторонами було узгоджено надання правової допомоги щодо судового оскарження рішення №10693656/44735585 від 11.03.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №30 від 20.06.2023.
Також сторонами було узгоджено фіксований розмір гонорару за правову допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням клієнту у розмірі 20 000,00 грн. Узгоджена сума винагороди (гонорару) визначена у фіксованій сумі та не змінюється в залежності від фактичного обсягу наданих послуг та/або фактично витраченого часу на представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції. Визначений гонорар сплачується клієнтом на рахунок Адвокатського об`єднання протягом десяти днів (банківських) з моменту отримання рахунку на оплату, але не пізніше трьох банківських днів з моменту прийняття судом першої інстанції рішення по суті справи. Зазначена винагорода включає виключно правову допомогу у представництві клієнта в суді першої інстанції. 
Позивачем додано до матеріалів справи детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), фактично наданих адвокатом за додатковою угодою №16 від 03.06.2024 до договору про надання правової допомоги №01-08/01/2024 від 08.01.2024, відповідно до якого, клієнту були надані такі послуги:
- вивчення та юридичний аналіз документів, що наявні у клієнта за результатами відмови в реєстрації податкової накладної (№30 від 20.06.2023) в ЄРПН;
- вивчення та юридичний аналіз документів, що наявні у клієнта по договірним взаємовідносинам з АТ “УКРЗАГВИДОБУВАННЯ” щодо придбання сировини для виготовлення готової продукції;
- вивчення та юридичний аналіз документів, що наявні у клієнта щодо фактів реалізації готової продукції на користь ТОВ “ЛЕКЛЕС”;
- аналіз відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів;
- аналіз законодавчих та нормативно-правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, аналіз та вивчення судової практики по аналогічній категорії справ;
- підготовка правової позиції по справі з урахуванням наданих клієнтом документів, опрацьованої нормативно-правової бази та наявної судової практики;
- підготовка (складання), підписання та подання від імені клієнта позовної заяви, відповіді на відзив, заяви про ухвалення додаткового судового рішення; 
- усні консультації клієнта від 10.06.2024, від 24.01.2025, від 27.02.2025 та від 17.02.2026.
З акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №16 від 20.02.2026 вбачається, що виконавцем були проведені наступні роботи:
- правова допомога згідно з додатковою угодою №16 від 03.06.2024 до договору про надання правової допомоги №01-08/01/2024 від 08.01.2024.
Вартість наданих послуг в сумі 20000,00 грн. була сплачена позивачем згідно платіжної інструкції від 17.02.2026 №1333.
Головне управління Державної податкової служби у місті Києві заперечуючи проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зазначило, що заявлений позивачем розмір витрат не є співмірним зі складністю справи з огляду на здійснення розгляду такої в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін, які беруть участь у справі.
Надаючи оцінку обставинам пов`язаності заявлених до відшкодування витрат з розглядом судом справи, суд зазначає, що не відповідають ознакам неминучості такі складові заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу як: 
- вивчення та юридичний аналіз документів, що наявні у клієнта за результатами відмови в реєстрації податкової накладної (№30 від 20.06.2023) в ЄРПН;
- вивчення та юридичний аналіз документів, що наявні у клієнта по договірним взаємовідносинам з АТ “УКРЗАГВИДОБУВАННЯ” щодо придбання сировини для виготовлення готової продукції;
- вивчення та юридичний аналіз документів, що наявні у клієнта щодо фактів реалізації готової продукції на користь ТОВ “ЛЕКЛЕС”;
- аналіз відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів;
- аналіз законодавчих та нормативно-правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, аналіз та вивчення судової практики по аналогічній категорії справ;
- підготовка правової позиції по справі з урахуванням наданих клієнтом документів, опрацьованої нормативно-правової бази та наявної судової практики;
- усні консультації клієнта від 10.06.2024, від 24.01.2025, від 27.02.2025 та від 17.02.2026.
Також, суд зазначає, що зазначені послуги охоплюються іншою послугою – “ підготовка (складання) підписання та подання від імені клієнта позовної заяви, відповіді на відзив, заяви про ухвалення додаткового судового рішення”. 
Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 96172760) виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.
Правовий висновок аналогічного характеру викладений Верховним Судом у постанові від 24 листопада 2021 року у справі № 420/1109/20, в пункті 131 якої суд касаційної інстанції погодився з твердженнями апеляційного суду про те, що вивчення матеріалів справи, правовий аналіз первинних документів, узгодження правової позиції, обрання належного способу захисту прав та підготовка позовної заяви до суду це є фактично однією послугою адвоката, яка включає в себе правовий аналіз первинних документів, узгодження правової позиції, обрання належного способу захисту прав та підготовку позовної заяви до суду.
Наведене, на переконання суду, свідчить про намагання адвоката штучно збільшити розмір вартості наданих послуг з метою їх відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань. Натомість, право позивача на відшкодування вартості послуг з надання правничої допомоги не може мати на меті необґрунтоване збагачення.
Досліджуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн. на предмет їх співмірності на підставі заявленого відповідачем клопотання, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №360/3764/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄРСР - 91919350) зауважив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Суд зазначає, що при зменшенні витрат на правову допомогу суд враховує: чи є достатньої складною дана справа; яка кількість епізодів правовідносин підлягала дослідженню та правовому аналізу; чи значний обсяг законодавства регулює правовідносини, що склалися; чи наявна та чи є усталеною практика розгляду судами подібних спорів; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20.
Враховуючи вказане, суд зазначає, що предметом розгляду у цій справі є одне рішення Комісії Головного управління ДПС у м.Києві від 11.03.2024 №10693656/44735585 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних поданої Товариством з обмеженою відповідальністю “УКРТРАНСПЕТРОЛ ” податкової накладної від 20.06.2023 №30.
Практика розгляду спорів зазначеної категорії є досить поширеною та сталою, сформованою на підставі правових висновків Верховного Суду, що, у свою чергу, не потребує значних зусиль для розв`язання цієї справи.
За наслідками здійсненої оцінки розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 134 КАС України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції.
У зв`язку з цим суд вважає, що заявлений розмір витрат є завищеним порівняно з фактичним обсягом виконаних дій і характером справи, з огляду на що суд вважає за доцільне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 5 000,00 грн.
Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРТРАНСПЕТРОЛ” про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.
Оскільки Державна податкова служба України виконує функції по адмініструванню ЄРПН та здійснює реєстрацію у вказаному Реєстрі податкових накладних (у тому числі на виконання судового рішення), задоволення позовної вимоги до ДПС України носить похідний, технічний характер, у той час як саме рішення Головного управління ДПС в м.Києві по зупиненню та відмові реєстрації призвело до виникнення даного спору, внаслідок чого на підставі ч.8 ст.139 КАС України саме цей контролюючий орган має компенсувати понесені позивачем судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ УКРТРАНСПЕТРОЛ ” про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №320/1471/25 задовольнити частково. 
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРТРАНСПЕТРОЛ” (ідентифікаційний код 44735585, місцезнаходження: 03115, місто Київ, вулиця Пушиної Феодори, будинок 23/25, офіс 4) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 44116011, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Суддя Дудін С.О.