Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року
м. Київ
єдиний унікальний номер справи 752/25919/25
номер провадження 33/824/926/2026
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф., 
за участю: 
адвоката Тилика Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10 грудня 2025 року /суддя Токман Ю.Ф./ 
у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір 605, 60 грн. у дохід держави.
Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказував на те, що він правил дорожнього руху не порушував, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не вчиняв, поліцейські діяли з грубим порушенням норм чинного законодавства.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Тилик Т.М. звернувся із клопотанням про долучення до матеріалів справи відповіді з філії ГСЦ МВС ТСЦ МВС №3242 про те, що ОСОБА_1 прав керування транспортними засобами не отримував, замовив індивідуальний номерний знак FIAMMA (18 регіон) на транспортний засіб Land Rover Range Rover, однак на вказаний номерний знак Land Rover Range Rover не перереєстрував та копії ухвали Печерського районного суду м. Києва від 31.12.2025 року про задоволення скарги ОСОБА_1 на бездіяльність ТУ ДБР. Вказане клопотання задоволене, документи долучені до матеріалів справи.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши адвоката Тилика Т.М., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
Судом встановлено, що 09 жовтня 2025 року близько 21:30, керуючи транспортним засобом «Land Rover Range Rover Evoque», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві на вул. Антоновича, 111/17, на вимогу поліцейського відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на таке.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не вчиняв, поліцейські діяли з грубим порушенням норм чинного законодавства судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги з наступних підстав.
Так, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи події правопорушення з бодікамери працівників патрульної поліції, з яких вбачається таке.
ОСОБА_1 09.10.2025 року близько 21:30 керував транспортним засобом «Land Rover Range Rover Evoque» та був зупинений поліцейськими за порушення вимог ПДР, а саме повернув у забороненому місці. 
Від початку спілкування водій ОСОБА_1 був агресивно налаштований, відмовлявся відповідати на питання працівників патрульної поліції, закривав скло автомобіля, не хотів надавати документи для встановлення особи та наявності у нього права керування транспортним засобом.
Надалі працівником патрульної поліції було встановлено, що ОСОБА_1 не отримував прав на керування транспортним засобом, у зв`язку із чим, відносно ОСОБА_1 було виписано постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП. /а.с. 7/
У ході спілкування з ОСОБА_1 працівник патрульної поліції виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння та висловив вимогу пройти медичний огляд у встановленому порядку.
Вказану законну вимогу ОСОБА_1 не виконав, почав тікати з місця зупинки та у подальшому був зупинений поліцейськими шляхом переслідування.
Після повторної зупинки, ОСОБА_1 хоча й повідомляв, що не відмовляється від проходження медичного огляду, проте неодноразові вимоги вийти з автомобіля та проїхати з поліцейськими до закладу охорони здоров`я не виконував. 
Така поведінка ОСОБА_1 була правильно розцінена працівником патрульної поліції як ухилення від проходження у встановленому поряду медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Будь яких порушень у діях працівників патрульної поліції та у процедурі складання протоколу про адміністративного правопорушення при перегляді відезаписів з бодікамери судом апеляційної інстанції не виявлено.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Тилик Т.М. у судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 , оскільки він не отримував посвідчення водія, а тому до нього не можна застосувати і стягнення у виді позбавлення права на керування транспортним засобом.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання ДТП в такому випадку є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10 грудня 2025 року - без змін.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Лапчевська О.Ф.