МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2026 р.  	№ 400/6622/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом	Миколаївського обласного відділення  Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю,  вул. Марка Кропивницького, 17, м. Миколаїв, 54005, 	
до	ОСОБА_1 ,  АДРЕСА_1 , 	
про	стягнення 9 980,18 грн	
ВСТАНОВИВ:
Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі - позивач) звернулось до адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 9 980,18 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачу були нараховані адміністративно - господарські санкції та пеня у розмірі 9 980,18 грн за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік. Відповідний розрахунок санкцій був надісланий відповідачу, проте у зв`язку з несплатою вказаних санкцій за відповідачем утворилась заборгованість. Для стягнення вказаної суми заборгованості позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Суд ухвалою від 01.07.2025 відкрив провадження по справі та призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи воєнний стан та ведення бойових дій на території Миколаївської області, з метою безпеки учасників судового процесу, суд не призначав судового засідання, та розглянув справу без виклику сторін (в порядку письмового провадження). 
Відповідач надіслав відзив, заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що у поданому податковому розрахунку в рядку 101 та 104 містяться помилкові дані, а саме замість цифри "0" міститься значення "11", що не відповідає дійсності. Адже всі працівники перебували не на основному місці роботи, а працювали за сумісництвом, про що свідчать дані Додатка 1 Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам. Тому обов`язку влаштування осіб з інвалідністю у відповідача немає, а відтак і штрафні санкції є протиправними.
Позивач надіслав відповідь на відзив, підтримує позовні вимоги та зазначає, що відповідальність за повноту, достовірність і своєчасність подання інформації до зазначених реєстрів покладається на роботодавця як джерело такої інформації. Несвоєчасне виправлення помилок у звітності до настання контрольної дати є ризиком роботодавця і не звільняє його від сплати адміністративно-господарської санкції, передбаченої статтею 20 Закону № 875, навіть якщо фактичні обставини не відповідали поданій звітності.
Відповідач надіслав заперечення на відповідь на відзив та зазначив, що помилки у рядках 101, 101.1,103 Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску виправити неможливо, про що свідчать роз`яснення Пенсійного фонду України та роз`яснення загальнодоступного інформаційно-довідкового ресурсу.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 нараховано 9 980,18 грн адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік. 
13.03.2025 відповідний розрахунок направлено відповідачу.
Вказана сума заборгованості по адміністративно-господарським санкціям підтверджується розрахунком, що міститься в матеріалах справи.
На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до абз. 2 статті 1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі – Закон 875-XII), центральні і місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації (незалежно від форми власності і господарювання, виду діяльності і галузевої належності), їх філії, відділення, представництва, що ведуть окремий облік результатів фінансової та господарської діяльності, банки та інші фінансові установи, а також представництва іноземних юридичних осіб (у тому числі міжнародних організацій), які використовують працю найманих працівників - громадян України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - підприємства, установи та організації), фізичні особи, які використовують найману працю, залучають представників громадських об`єднань осіб з інвалідністю до підготовки рішень, що стосуються прав та інтересів осіб з інвалідністю.
Частиною 1 ст. 19 Закону 875-XII передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Відповідно до ч. 6 ст. 19 вказаного Закону Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:
- про працевлаштованих осіб з інвалідністю;
- про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
- необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.
Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.
Надання даних, на підставі яких проводиться нарахування адміністративно - господарських санкцій, здійснюється відповідно до Порядку надання Пенсійним фондом України Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та у формі, затверджених постановою Правління Пенсійного Фонду України від 10.03.2023 №14-2.
Надсилання розрахунку сум адміністративно - господарських санкцій здійснюється відповідно до п. 2 Порядку надсилання розрахунку сум адміністративно - господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, затвердженого наказом Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від 10.03.2023 №17, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2023 №456/39512. 
Посилання відповідача на те, що у поданій звітності було допущено помилку у кількості працівників, суд не бере до уваги, оскільки в матеріалах справи не міститься доказів того, що відповідач, подавши звітність, намагався виправити помилку, звертався до позивача із заявою що уточнення даних.
Таким чином, позивачем правомірно було нараховано та надіслано для сплати відповідачем розрахунок адміністративно - господарських санкцій.
Позивач довів правомірність оскаржуваного рішення, оскільки діяв на підставі та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Судові витрати відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ВИРІШИВ:
1. Позов Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Марка Кропивницького, 17, м. Миколаїв, 54005, код ЄДРПОУ 20917114) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити повністю. 
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Марка Кропивницького, 17, м. Миколаїв, 54005, код ЄДРПОУ 20917114) адміністративно- господарські санкції та пеню у розмірі 9 980,18 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят грн вісімнадцять коп) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 12.03.2026.

Суддя Н.О. Бульба