"10" квітня 2026 р. Справа № 363/2221/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року суддя Вишгородського районного суду Рудюк О.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.212-2 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
24.03.2026 року, комісією СБ України під час проведення спеціальної експертизи щодо наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, на Малому підприємстві у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛЯРІС» виявлено та задокументовано правопорушення, вчинене в період з 01.04.2025 року по 31.03.2026 року, генеральним директором товариства ОСОБА_1 . Так відповідно до ст.ст.5, 37 Закону України «Про державну таємницю» та п.п. 3, 749 Порядку-939 на ОСОБА_1 як на керівника товариства, покладено завдання щодо забезпечення охорони держаної таємниці. Крім того, ст. 20 Закону України «Про державну таємницю» та пункту 3 Порядку-939, передбачено, що керівник підприємств, установ, організацій, що проводять діяльність, пов`язану з держаною таємницею, мають бути обізнані з вимогами чинного законодавства у сфері охорони держаної таємниці, а також зі станом справу структурних у підрозділах очолюваного підприємства, установ, організації та своєчасно вживати заходів для забезпечення режиму секретності, здійснювати постійний контроль за охороною держаної таємниці на підприємстві, установі, організації. Проте ОСОБА_1 не виконав покладені на нього статями 5, 20, 37 Закону України «Про державну таємницю» та пунктами 3, 749 Порядку-939 обов`язків. 
ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення з долученими до нього матеріалами, суд приходить до наступних висновків.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Як визначено статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені в статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 7 КУпАП, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме: порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-2 КУпАП підтверджується та узгоджується матеріалами справ, а саме: протоколом №36 від 25.03.2026 року яким зафіксовано подію щодо забезпечення державної таємниці яка була виявлена 24.03.2026 року; витягом з АКТУ  від 24.03.2026 року №26/1/1-3408дск спеціальної експертизи наявності умов,необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з держаною таємницею; копією протоколу №4 загальних зборів учасників МП у формі ТОВ «Соляріс» від 28.08.2003 року відповідно до якого ОСОБА_1 призначено на посаду генерального директора МП у формі ТОВ «Соляріс»; копією наказу №16 від 01.10.2003 року про прийняття обов`язків генерального директора ОСОБА_1 ; копією контракту на виконання обов`язків Генерального директора МП у формі ТОВ «Соляріс» від 02.01.2026 року; копією статуту МП у формі ТОВ «Соляріс»; копією допуску за формою ТРИ від 20.04.2023 року відповідно до якого ОСОБА_1 надано доступ із ступенем секретності «таємно»; копією паспорта СН285897 виданого на ім`я ОСОБА_1 ; копією довідки про присвоєння індефікаціного номеру №2027805558 виданого на ім`я ОСОБА_1 ; довідкою про доходи №04/02 від 02.03.2026 року наданою на ім`я ОСОБА_1 .
Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі статтею 35 КУпАП, суддею не встановлено.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальних межах, передбачених санкцією відповідної частини статті.
Таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, суддя не вбачає підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284, 287 КУпАП, суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-2 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять)гривень 00 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665,60 грн. на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення.
Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Згідно ст.308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя          О.Д.Рудюк