Справа № 366/2341/25
Провадження № 2-а/366/78/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року с-ще Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі: судді Ткаченка Ю. В., за участю секретаря судового засідання Морозової Я,Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Коротюк Михайла Геннадійовича до Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства продовольчих програм у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі Позивач) через свого представника – адвоката Коротюк Михайла Геннадійовича (далі Представник позивача) звернувся до суду з позовною заявою до Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства продовольчих програм у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль) (далі Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16.07.2025 року головним державним інспектором Київського рибоохоронного патруля Мельником Ігорем Олександровичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії КИ №000640 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП.
За результатами розгляду протоколу, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № КИ000640, якою на позивача було накладено адміністратвине стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. (сто сімдесят гривень).
Відповідно до змісту даної постанови, 16.07.2025 року о 09 год. 00 хв. на Київському водосховищі в районі с. Страхолісся Вишгородського району ОСОБА_1 ланковий рибалка ПП «РА-САН» 2000 здійснив промисловий вилов риби з непрацюючим технічним засобом дистаційного контролю, при цьому виловив рибу: плоскирка – 97 шт., плітка – 70 шт., краснопірка – 22 шт., карась – 24 шт., окунь – 20 шт., судак – 11 шт., чим наніс збитки на суму 436 237 грн. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 5 р. ІІІ Правил промислового рибальства у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах та скоїв адміністратвине правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 85 КУпАП.
Вказану постанову позивачем було отримано 16.01.2025 року.

Оскаржувану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. 
Так, у Постанові вказано, що 16.07.2025 року о 9 год 00 хв на Київському водосховищі в районі с. Страхолісся Вишгородського району Київської області Позивач порушив правила промислового рибальства, а саме здійснював промисловий вилов риби з промислового човна ЯКИ-0289 промисловими сітками в кількості 25 шт з непрацюючим GPS трекером, при цьому виловив рибу: плоскирка – 97 шт., плітка – 70 шт., краснопірка – 22 шт., карась – 24 шт., окунь – 20 шт., судак – 11 шт., чим наніс збитки на суму 436 237 грн та порушив п. 5 р. ІІІ Правил промислового рибальства у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах №785 від 10.04.2023 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 85 КУпАП України.
Однак, те, що GPS трекер не зафіксував місзнаходження Позивача під час риболовлі було обумовлено зовнішніми обставинами, на які Позивач не мав впливу, і сталося без вини останнього.
Так, 16.07.2025 року Позивач дійсно здійснював промисловий вилов риби на Київському водосховищі на промисловому човні ЯКИ-0289. Однак, перш за все, у Протоколі та Постанові некоректно відображений час, у який мала місце подія.
Згідно зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
При цьому, відповідно до записів, внесених відповідальною особою ПП «РА-САН 2000» до системи «еРиба», риболовля Позивачем була розпочата о 5:00 16.07.2025 року і завершена о 8:00 16.07.2025 року.
Сам Протокол було складено вже о 9:00. 
Однак, як у Протоколі, так і у Постанові вказано, що Позивач здійснив порушення п. 5 р. ІІІ Правил промислового рибальства у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах №785 від 10.04.2023 (надалі також – «Правила №785») саме о 9:00, що не відповідає дійсності.
Відповідно до абз. 4 п. 3.4 розділу 3 Інструкції з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України 09.04.2003 № 101, при накладенні адміністративного стягнення посадові особи органів рибоохорони зобов`язані враховувати характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, пом`якшувальні або обтяжувальні відповідальність обставини.
Однак, при з`ясуванні інспекторами Київського рибоохоронного патруля обставин події, ними не було враховано обставини об`єктивної дійсності, зокрема у питанні зовнішніх факторів.
Зокрема, згідно інформації з веб-сайту «Офіційна карта повітряних тривог» (https://map.ukrainealarm.com/) з 22 год 12 хв 15.07.2025 до 04 год 05 хв 16.07.2025 року на території Київської області тривала повітряна тривога.
Як відомо, під час повітряної тривоги військовослужбовцями Збройних сил України вживаються, зокрема, заходи радіоелектронної боротьби (РЕБ) для створення перешкод для радіозв`язку між оператором та усім радіоелектронним обладнанням противника, включаючи безпілотні літальні апарати (БПЛА), системи протиповітряної оборони (ППО) та артилерію. Через це під час повітряних тривог та деякий час після них GPS трекери працюють некоректно, оскільки перешкоди радіозв`язку, що створюються установками РЕБ, впливають також і на сигнал GPS трекерів, встановлені на промислових човнах.
Також варто враховувати те, що с. Страхолісся та Київське водосховище безпосередньо знаходяться неподалік від кордону із Республікою Білорусь, а тому віськовослужбовцями ЗСУ можуть застосовуватися установки РЕБ і без оголошеної повітряної тривоги у якості запобіжних заходів, оскільки зазначені території потребують особливої уваги з точки зору забезпечення їх безпеки від агресора.
Таким чином, попри те, що о 04 год 05 хв 16.07.2025 року було оголошено відбій повітряної тривоги, GPS трекер, встановлений на промисловому човні ЯКИ-0289, на якому вийшов у води Київського водосховища Позивач для промислової риболовлі, через деякий час після виходу на воду почав працювати некоректно, відображаючи, що Позивач на промисловому човні ЯКИ-0289, нібито, прямував узагалі у бік Південної Америки, що є абсолютно неможливим і, очевидно, викликаним збоями у радіосигналі спричиненими заходами РЕБ.
Дійсно, п. 5 р. ІІІ Правил №785 від 10.04.2023 року передбачено, що судна мають бути обладнані технічними засобами дистанційного контролю відповідно до вимог законодавства. Під час спеціального використання водних біоресурсів технічні засоби дистанційного контролю мають бути ввімкнутими та здатними передавати інформацію про ідентифікацію та місцезнаходження судна до системи моніторингу риболовних суден. У випадку виходу з ладу технічного засобу дистанційного контролю, відповідальний за добування (вилов) водних біоресурсів негайно повідомляє про це територіальний орган Держрибагентства, в районі діяльності якого здійснюється спеціальне використання водних біоресурсів, припиняє будь-які промислові операції та направляється до свого місця базування суден флоту рибної промисловості.
Однак, не можна вважати, що Позивач здійснив порушення даної норми права лише на основі того факту, що він перебував на воді без працюючого GPS трекера.
Помітивши те, що GPS трекер не працює, Позивач почав прямувати до берега. Однак, повідомити про збої в роботі він не міг, оскільки застосування засобів РЕБ впливає також і на мобільний та радіозв`язок. 
Як відомо, Київське водосховище – це досить великі за площею водні угіддя, а тому шлях до берега може займати значну кількість часу. Більш того – Позивач повідомляє, що для нього шлях на берег був ускладнений ще й тим, що двигун промислового човна ЯКИ-0289 вийшов з ладу і працював з перебоями, що значно сповільнило повернення Позивача до берега.
У нормі п. 5 р. ІІІ Правил №785 дійсно визначено обов`язок відповідального за добування (вилов) водних біоресурсів невідкладно направитися до до свого місця базування суден флоту рибної промисловості. Однак, «невідкладно» не є чіткою категорією у даному питанні і, враховуючи усі перешкоди, Позивач повернувся на берег так невідкладно, як зміг.
Таким чином, під час складання Протоколу та Постанови відповідальна за їх складання особа проігнорувала значну кількість обставин події, що відбулася, зокрема наявність нещодавньої повітряної тривоги, у зв`язку із якою військовослужбовцями ЗСУ на цих територіях було застосовано установки РЕБ, розташування с. Страхолісся та Київського водосховища на прикордонних із Республікою Білорусь територіях, що обумовлює підвищений рівень безпекових заходів, що застосовуються Збройними силами України на цих територіях і можливе застосування установок РЕБ навіть без оголошеної повітряної тривоги, що і спричиняє збої в роботі GPS трекерів. 
Не було враховано те, що Позивач перебував на воді без увімкненого GPS трекера не з умислу вчинити адміністративне правопорушення, не з необережності, а через його некоректну роботу та значну похибку у відображенні місця розташування промислового човна ЯКИ-0289, на якому здійснював промислову риболовлю Позивач, а також через перебої у роботі двигуна, які завадили швидко повернутися на берег.
При цьому, інспекторами Київського рибоохоронного патруля було необґрунтовано нараховано збитки у розмірі 436 237 грн, що не відповідає вимогам чинного законодавства та є безпідставним. 
Зокрема, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що вилов водних біоресурсів, зазначений у постанові та протоколі, було здійснено саме в період, коли GPS трекер на промисловому човні Позивача не працював. Посилання ж на факт відключення або несправності трекера на момент перевірки об 09:00 год 16.07.2025 року не може вважатися достатнім і переконливим доказом того, що рибу було виловлено саме у проміжку часу, що підпадає під порушення умов промислового рибальства.
Більше того, обсяг та види водних біоресурсів, виловлених Позивачем, було задекларовано та офіційно зафіксовано у документах первинного обліку, виданих ПП «РА-САН 2000», зокрема у квитанції обліку добутих (виловлених) водних біоресурсів №43 від 16.07.2025 року. Ця квитанція була оформлена відповідальною особою уповноваженої юридичної особи та засвідчує законність походження водних біоресурсів. Крім того, зазначена інформація була передана до автоматизованої інформаційної системи «еРиба».
Таким чином, факт вилову риби здійснювався в межах законного промислового рибальства, за відповідною ліцензією, у погоджені терміни та у межах установлених квот, що підтверджується належними первинними документами обліку та звітності.
Отже, не можна стверджувати, що зазначена риба була добута незаконно, а отже — відсутні правові підстави для нарахування збитків.
Більш того у Протоколі вказано, що у Позивача виловлена ним риба не вилучалася.
Таким чином, незрозуміло яким чином були обчислені та нараховані збитки, якщо виловлена риба інспекторами Київського рибоохоронного патруля не вилучалася, увесь її обсяг зафіксовано у відповідних документах ПП «РА-САН 2000», а сам вилов здійснювався згідно квот та на підставі відповідної ліцензії.
Позивач вважає, що дії інспекторів щодо визначення розміру збитків не відповідають принципу об`єктивності, передбаченому ст. 245 та ст. 280 КУпАП, оскільки не було достовірно встановлено, що саме незаконне добування мало місце, і що саме зазначена риба була виловлена з порушенням правил, а не в рамках дозволеного вилову, який було оформлено належним чином.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. 
Однак, Позивачу його права роз`яснені не були, зокрема, не було роз`яснено право на захист.
Як передбачено п.«а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.
Однак, інспекторами Київського рибоохоронного патруля не було виконано зазначений обов`язок і, окрім того, про роз`яснення прав немає відповідної відмітки у Протоколі.
До того ж, об`єктивні докази вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП відсутні. Зокрема, відсутні фото-та відео-фіксація події адміністративного правопорушення.
Враховуючи усе зазначене вище, Позивач та його представника вважають, що у діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення № КИ000640 від 16.07.2025 року має бути скасована у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, у діях Позивача.

Ухвалою суду від 07.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 24.09.2025 на 10 год. 45 хв. 
04 вересня 2025 року через систему «Електронний Суд» до суду від Відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за відсутністю наданих ним доказів, при цьому врахувати, що дії інспектора є правомірні, постанова про адміністративне правопорушення законною та обгрунтованою, яка постановлена на підставі адміністратвиних матеріалів, які містять належні та допустимі докази причетності ОСОБА_1 до притиправної діяльності, пов`язаної із порушенням Правил промислового рибальства. 
Відзив обгрунтований тим, що 16.07.2025 головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Управління Держаного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області Мельником І.О. складено протокол про адміністративне правопорушення № 000640 про те, що на Київському водосховищі в районі с.Страхолісся Вишгородського району Київської області ОСОБА_1 здійснював промисловий вилов риби на човні № ЯКИ 0289 із промисловими сітками в кількості 25 шт. з непрацюючим GPS-трекером, при цьому виловив рибу: плоскирка – 97 шт., плітка – 70 шт., краснопірка – 22 шт., карась – 24 шт., окунь – 20 шт., судак – 11 шт., чим наніс збитки на суму 436 237 грн. та порушив п. 5 р. ІІІ Правил промислового рибальства у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах №785 від 10.04.2023 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 85 КУпАП України. 
Як в протоколі, так і в постанові по справі про адміністративне правопорушення № 000640 від 16.07.2025 чітко зазначена підстава притягнення особи, яка скоїла адміністративне правопорушення до відповідальності, а саме: ч. 3 ст. 85 КУпАП (порушення правил рибальства). Це обумовлено тим, що на судні № ЯКИ 0289, яке займалося виловом риби було відключено технічний засіб дистанційного контролю. Ця обставина відображена у протоколі № 000640 від 16.07.2025 і підтверджується письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які зафіксовані у зазначеному протоколі.
Стосовно доводів того, що наявність повітряної тривоги, оголошеної з 22 години 12 хвилин 15.07.2025 до 04 години 05 хвилин 16.07.2025, може бути перешкодою через заходи радіоелектронної боротьби (РЕБ), що створюються установками РЕБ, внаслідок чого GPS-трекери, встановлені на промислових човнах працюють некоректно є припущенням, оскільки позивачем, окрім посилання на наявність повітряної тривоги, не надається жодного належного допустимого доказу. 
Крім того, доводи з приводу того, що позивач був позбавлений можливості повідомити відповідний територіальний орган Держрибагентства начебто через те, що мобільний зв`язок та радіозв`язок не працював не заслуговують уваги, оскільки, як під час, так і після завершення повітряної тривоги мобільний зв`язок завжди працює безперебійно. 
Також, критично слід оцінити і доводи стосовно того, що шлях до берегу позивача був ускладнений начебто з приводу поломки двигуна човна. Позивач про це не повідомив у встановленому порядку відповідні служби, а також в подальшому не звертався з відповідними заявами про ремонт двигуна. Доказів на підтвердження даного факту матеріали позовної заяви не містять, а від так, даний довід є маніпуляцією.
Наведене вище підтверджується наявними в матеріалах адміністративної справи письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких останній зазначив, що дійсно проводив промисловий вилов риби саме з непрацюючим GPS-трекером. У зазначених поясненнях не згадується про некоректну роботу його GPS-трекера та про поломку двигуна.
Слід також звернути увагу на те, що письмові пояснення, наявні в матеріалах справи, написані ОСОБА_1 власноруч.
Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 000640 від 16.07.2025, де вказано перелік риб, їх кількість та сума заподіяної шкоди по кожному виду риби, які були виловлені незаконно і зазначена загальна сума заподіяної шкоди в розмірі 436237 грн. та враховуючи письмові пояснення ОСОБА_1 , де також чітко вказано перелік та кількість риб, виловлених ним. Вважають, що інспектором Мельником І.О. правильно та в рамках закону визначено матеріальний збиток, який було завдано ОСОБА_1 під час незаконного вилову риби.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано.
У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі надані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного:
Так, ст. 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Крім того з ч. 1 ст. 5 КАС України випливає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист в тому числі і шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1, 2 статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року та є обов`язковою.
У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п. 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.
Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Стаття 90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, судом встановлено, що 16.07.2025 року головним державним інспектором Київського рибоохоронного патруля Мельником Ігорем Олександровичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії КИ №000640 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП /а.с. 10/.
За результатами розгляду протоколу, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № КИ000640, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністратвине стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. (сто сімдесят гривень) /а.с. 9/.
Відповідно до змісту даної постанови, 16.07.2025 року о 09 год. 00 хв. на Київському водосховищі в районі с. Страхолісся Вишгородського району ОСОБА_1 ланковий рибалка ПП «РА-САН» 2000 здійснив промисловий вилов риби з непрацюючим технічним засобом дистаційного контролю, при цьому виловив рибу: плоскирка – 97 шт., плітка – 70 шт., краснопірка – 22 шт., карась – 24 шт., окунь – 20 шт., судак – 11 шт., чим наніс збитки на суму 436 237 грн. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 5 р. ІІІ Правил промислового рибальства у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах та скоїв адміністратвине правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 85 КУпАП /а.с. 10/.
Вказану постанову позивачем було отримано 16.01.2025 року.
Розрахунок матеріальної шкоди було надано відповідачем разом з Відзивом на позовну заяву.
Відповідно до квитанції обліку добутих (виловлених) водних біоресурсів № 43 від 16.07.2025 року, ОСОБА_1 на Київському водосховищі виловив: плітка – 35 шт., краснопер – 11 шт., карась – 10 шт., окунь – 12 шт., судак – 10 шт., густера – 20 шт. /а.с. 11/.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Застосовані норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
Спірні правовідносини регулюються гл. 7 «Адміністративні правопорушення у сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини» підрозділу ІІ «Особлива частина» розділу ІІ «Адміністративне правопорушення і адміністративна відповідальність» КУпАП, Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» від 8 липня 2011 року № 3677-VI, Порядком здійснення спеціального використання водних біоресурсів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 22 грудня 2023 р. № 1347, Правилами промислового рибальства у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), затвердженими наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 785 від 10.04.2023, Інструкцією з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики України № 101 від 09.04.2003.

У відповідності до положення ч. 3 ст. 85 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил рибальства, що  тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення проявляється у формі умислу або необережності.

Згідно з вимогами підпункт 7 пункт 2 розділу ІІІ Правил промислового рибальства у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) під час здійснення промислу забороняється проводити промислові операції без наявності у відповідального за добування (вилов) водних біоресурсів копії дозволу на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), промислового журналу та додатка до нього, а у всіх рибалок - посвідчення рибалки.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь лову, добутої продукції та інших предметів; вилучати в осіб, які порушують законодавство у галузі охорони і використання водних біоресурсів, знаряддя лову водних біоресурсів, транспортні (у тому числі плавучі) засоби, обладнання та предмети, що були знаряддями правопорушення, незаконно добуті водні біоресурси, а також відповідні документи на них; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

На підставі ст. 240 КУпАП органи рибоохорони розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням правил рибальства та охорони рибних запасів, зокрема ч. 3 ст. 85 цього Кодексу. Від імені органів рибоохорони розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: Головний державний інспектор рибоохорони України, головні державні інспектори рибоохорони в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, провідні державні інспектори рибоохорони, старші державні інспектори рибоохорони.

Відповідно до статті 280 КУпАП суб`єкт владних повноважень, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виконання зазначеного обов`язку є визначальним для прийняття правомірного рішення суб`єктом владних повноважень, яке буде становити пропорційне та законне втручання у права та свободи особи, а також підтверджувати належне виконання владних (управлінських) функцій самим суб`єктом владних повноважень.
У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Винесення постанови про накладання адміністративного стягнення відповідно до статті 284 КУпАП є одним з рішень суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийнято за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення і одночасно з цим яке становить найбільше втручання в особисті права, свободи особи, оскільки передбачає створення для особи негативних наслідків особистого, майнового характеру у вигляді адміністративного стягнення.
Внаслідок цього суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення можливо лише за умови, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався у встановленому законодавством порядку, а факт вчинення адміністративного правопорушення і вина особи у його вчиненні доведені у встановленому порядку належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. 
Отже, визначальним для такого рішення суб`єкта владних повноважень є доведення факту вчинення адміністративного правопорушення та вини особи.
Відповідно до статті 279 КУпАП виконання цього обов`язку здійснюється у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідження доказів, вирішення клопотань.

При цьому відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Зазначені докази відповідно до статті 252 КУпАП оцінюються суб`єктом владних повноважень за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, після чого та на основі чого виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Водночас відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Зазначені права гарантуються у відповідності до статті 268 КУпАП тим, що розгляд та вирішення справи про адміністративне правопорушення відбувається за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У свою чергу розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності зазначеної особи можливий лише у випадку, коли є дані про те, що ця особа належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи і від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд звертає увагу на необхідність забезпечення реалізації прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на те, щоб бути вислуханою, надати свої зауваження та пояснення щодо суті справи. Порушення зазначеної вимоги суттєво впливає на правомірність рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки становить пряме втручання у право на справедливий суд, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і полягає у наявності кожної особи права бути почутим.

З метою забезпечення виконання вимог законодавства та реалізації права особи на справедливий суд в аспекті права бути вислуханим чинне законодавство покладає на орган (посадову особу), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, обов`язок відповідно до статті 278 КУпАП вирішити наступні питання, зокрема, перевірити чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
У свою чергу відповідно до частини 1 статті 277-2 КУпАП встановлюється імперативне правило, відповідно до змісту якого повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.
При цьому зазначений нормативний припис не слід тлумачити як такий, що знімає з органу (посадової особи), яка не є судом у його класичному розумінні, обов`язок належним чином та завчасно повідомити особу про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що узгоджується з висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 01.02.2021 року у справі № 488/3338/15-а, постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 676/752/17.

Судом встановлено, що 16.07.2025 року Позивач дійсно здійснював промисловий вилов риби на Київському водосховищі на промисловому човні ЯКИ-0289 /а.с. 12-13/. 
Відповідно до записів, внесених відповідальною особою ПП «РА-САН 2000» до системи «еРиба», риболовля ОСОБА_1 була розпочата о 5:00 16.07.2025 року і завершена о 8:00 16.07.2025 року /а.с. 15-25/.
Обсяг та види водних ресурсів, виловлених ОСОБА_1 , було задекларовано та офіційно зафіксовано у документах первинного обліку, виданих «РА-САН 2000», зокрема, у квитанції обліку добутих (виловлених) водних ресурсів № 43 від 16.07.2025 /а.с. 11/.

Одночасно з цим слід звернути увагу на наступне.
Ні в Протоколі про адміністративне правопорушення, ні в оскаржуваній Постанові некоректно відображений час, у який мала місце подія, що є порушення вимоги ст. 256 КУпАП та п. 2.6 Інструкції з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики України № 101 від 09.04.2003 (далі по тексту Інструкції).
Пунктом 2.6 Інструкції передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення; посада, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), дата та місце народження, задеклароване / зареєстроване місце проживання (перебування), місце роботи, посада, документ, що посвідчує особу (серія (за наявності), номер паспорта, дата видачі і найменування органу, що його видав, або серія (за наявності), номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток, посвідчення водія тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; речі, предмети і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення (зазначаються їх індивідуальні ознаки, кількість, номери, місце та обставини їх виявлення, тощо); нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за це правопорушення; прізвища, власні імена, по батькові (за наявності), адреси місця проживання або реєстрації свідків і потерпілих (якщо такі є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інформація про надані особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення її прав і обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до записів, внесених відповідальною особою ПП «РА-САН 2000» до системи «еРиба», риболовля ОСОБА_1 була розпочата о 5:00 16.07.2025 року і завершена о 8:00 16.07.2025 року, однак в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 час вказано 09:00, що не відповідає дійсності.

Посилання відповідача на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , зазначено час виявлення правопорушення, а не час його вчинення, суд оцінює критично, так як це є порушення вимог ст. 256 КУпАП та п. 2.6 Інструкції. 

Сторонами не оспорюється, що в період часу з 22 год 12 хв 15.07.2025 до 04 год 05 хв 16.07.2025 року на території Київської області тривала повітряна тривога. 
Як відомо, під час повітряної тривоги військовослужбовцями Збройних сил України вживаються, зокрема, заходи радіоелектронної боротьби (РЕБ) для створення перешкод для радіозв`язку між оператором та усім радіоелектронним обладнанням противника, включаючи безпілотні літальні апарати (БПЛА), системи протиповітряної оборони (ППО) та артилерію. Через це під час повітряних тривог та деякий час після них GPS трекери працюють некоректно, оскільки перешкоди радіозв`язку, що створюються установками РЕБ, впливають також і на сигнал GPS трекерів, встановлені на промислових човнах. Також застосування засобів РЕБ впливає також і на моібльний та радіозв`язок.
З матеріалів справи слідує, що Позивач перебував на території, де можливо застосування військовослужбовцями ЗСУ установок РЕБ і без оголошення повітряної тривоги в якості запобіжних заходів, так як зазначені території потребують особливої уваги з точки зору забезпечення їх безпеки від агресора.
Спростовуючи аргументи позивача, відповідач вказав, що посилання позивача на наявність повітряної тривоги, оголошеної з 22 години 12 хвилин 15.07.2025 до 04 години 05 хвилин 16.07.2025, може бути перешкодою через заходи радіоелектронної боротьби (РЕБ), що створюються установками РЕБ, внаслідок чого GPS-трекери, встановлені на промислових човнах працюють некоректно є припущенням, оскільки позивачем, окрім посилання на наявність повітряної тривоги, не надається жодного належного допустимого доказу.
Однак, на підтвердження того, що у Позивача GPS-трекер не коректно працював, було надано фото-матеріали, що підтведжують некоректну роботу GPS-трекера на човні ЯКИ-0289 /а.с. 12-13/, з якого вбачається, що 04 год 05 хв 16.07.2025 року було оголошено відбій повітряної тривоги, GPS трекер, встановлений на промисловому човні ЯКИ-0289, на якому вийшов у води Київського водосховища Позивач для промислової риболовлі, через деякий час після виходу на воду почав працювати некоректно, відображаючи, що Позивач на промисловому човні ЯКИ-0289, нібито, прямував узагалі у бік Південної Америки, що є абсолютно неможливим і, очевидно, викликаним збоями у радіосигналі спричиненими заходами РЕБ.
З наведеного вище слідує, що GPS трекер на промисловому човні Позивача не працював та не зафіксував його місцезнаходження під час риболовлі, що було обумовлено зовнішніми обставинами, на які позивач не мав жодного впливу і це сталося не з вини останнього, а тому наданий позивачем фото-матеріал суд вважає належним та допустимим.

З оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 своїми діями наніс збитки на суму 436 237 грн., з якими позивач не погоджується на вважає, що нарахування збитків є незаконно та не відповідає вимог чинного законодавства.
Позивач вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що вилов водних біоресурсів, зазначений у постанові та протоколі, було здійснено саме в період, коли GPS трекер на промисловому човні Позивача не працював. 
Посилання ж на факт відключення або несправності трекера на момент перевірки об 09:00 год 16.07.2025 року не може вважатися достатнім і переконливим доказом того, що рибу було виловлено саме у проміжку часу, що підпадає під порушення умов промислового рибальства. Більше того, обсяг та види водних біоресурсів, виловлених Позивачем, було задекларовано та офіційно зафіксовано у документах первинного обліку, виданих ПП «РА-САН 2000», зокрема у квитанції обліку добутих (виловлених) водних біоресурсів №43 від 16.07.2025 року. Ця квитанція була оформлена відповідальною особою уповноваженої юридичної особи та засвідчує законність походження водних біоресурсів. Крім того, зазначена інформація була передана до автоматизованої інформаційної системи «еРиба».

Не погоджуючись з даним твердження, відповідач у своєму відзиві посилається на те, що розмір шкоди, заподіяної незаконним (з порушенням правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, визначено відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 № 1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів. Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 000640 від 16.07.2025, де вказано перелік риб, їх кількість та сума заподіяної шкоди по кожному виду риби, які були виловлені незаконно і зазначена загальна сума заподіяної шкоди в розмірі 436237 грн. та враховуючи письмові пояснення ОСОБА_1 , де також чітко вказано перелік та кількість риб, виловлених ним, вважають, що інспектором ОСОБА_2 правильно та в рамках закону визначено матеріальний збиток, який було завдано ОСОБА_1 під час незаконного вилову риби.
На підтвердження завданих збитків Позивачем, Відповідачем надано суду розрахунок матеріальної шкоди відповідно такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 № 1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів».

За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно вимог п. 2.7 Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (запис з фото- і відеозйомки (за наявності)) та інші матеріали, що підтверджують факт учинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Суд дослідивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що факт вилову риби ОСОБА_1 здійснювався в межах законного промислового рибальства, за відповідною ліцензією, у погоджені терміни та у межах установлених квот, що підтверджується належними первинними документами обліку та звітності. 
Крім того, суд не погоджується з твердженнями Відповідача, що зазначена риба була добута ОСОБА_1 незаконно, оскільки не підтверджено належними доказами в розумінні ст. 251 КУпАП. 
Більш того, у Протоколі вказано, що в Позивача виловлена ним риба не вилучалася, а тому суду незрозуміло яким чином були обчислені та нараховані збитки, якщо виловлена риба інспекторами Київського рибоохоронного патруля не вилучалася, а отже - відсутні правові підстави для нарахування збитків.
Враховуючи вимоги ст. 251 КУпАП та п. 2.7 Інструкції, суд приходить до висновку, що розрахунок матеріальної шкоди не можна вважати достатнім та переконливими доказом, оскільки не підтверджено записами фото- чи відеозйомкою. 

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії КИ № 000640 та постанови про адміністративне правопорушення серії №КИ000640 були складені та винесені відповідно в один день та до того ж однією посадовою особою, що свідчить про відсутність достатнього та тривалого проміжку часу між цими процесуальними діями.
У протоколі серії КИ № 000640 зазначається, що розгляд справи відбудеться «___» ________ 20 ___ року о ___ год. ___ хв. на «місці скоєння правопорушення». 
Особа, яка склала протокол, роз`яснює порушнику його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що порушник ставить свій підпис, а в разі відмови від підпису робиться відмітка у протоколі, та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Згідно вимог п. 2.8 та 2.9 Інструкції особа, яка склала протокол, повідомляє порушнику про місце і час розгляду справи щодо адміністративного правопорушення, роз`яснює його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.  Протокол про порушення передається посадовій особі органів рибоохорони, якій надано право розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Тобто, чинне законодавство не передбачає можливості посадових осіб, що склали протокол, здійснювати одразу розгляд справи про адміністративне правопорушення, а навпаки вимагає надсилання зазначеного протоколу органу (посадовій особі), що уповноважений розглядати справу.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 276 КУпАП щодо місця розгляду і вирішення зазначеної справи про адміністративне правопорушення поширюється загальне правило, відповідно до змісту якого справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Місцем вчинення адміністративного правопорушення в аспекті ч. 1 ст. 276 КУпАП відповідно до Рішення КСУ від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 розуміється не безпосереднє місцем, де було вчинено дію чи бездіяльність, які становлять склад адміністративного правопорушення, а адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Отже, суд приходить до висновку, що посадова особа рибоохоронного патруля після складання протоколу про адміністративне правопорушення не тільки надсилає зазначений документ іншому органу (посадовій особі), що уповноважена розглядати справу, але й повідомляє особу, яка притягається до відповідальності про місце і час розгляду справи щодо адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення містить графи щодо повідомлення про розгляд справи. 
Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів того, що про розгляд справи за адміністративним протоколом, складеним відносно ОСОБА_1 , останній повідомлявся.

Суд звертає увагу, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи, як то передбачено вимогами ч. 1 ст. 277-2 КУпАП.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що у графі «розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в приміщенні» зазначено «на місці скоєння правопорушення», що не відповідає вимогам зазначеної графи, яка вимагає зазначення саме назви органу, в якому буде справа розглядатися, а не місце розгляду справи. 

Так, як позивача не було повідомлено про розгляд справи та не надано доказів на підтвердження даної обставини, то суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено вимоги ст. 277-2 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був повідомлений про дату, час і місце розгляду його справи, а також той факт, що повідомлення, яке в порушення вимог законодавства міститься у протоколі про адміністративне правопорушення, не містить жодної конкретної інформації, яка дає можливість визначити орган, що буде здійснювати розгляд і де відбудеться такий розгляд, а також той факт, що таке повідомлення у протоколі було надано менш ніж за 3 доби до дати розгляду справи, то суд приходить до висновку про порушення вимог законодавства щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме забезпечення належного повідомлення особи про розгляд її справи.

Відповідно до практики Верховного Суду, зазначеної в постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 01.02.2021 у справі № 488/3338/15-а від 21 березня 2019 року у справі № 489/1004/17, від 30 січня 2020 року у справі № 308/12552/16-а та у справі № 482/9/17 від 6 лютого 2020 року у справі № 205/7145/16-а, 17.09.2020 у справі № 685/1153/17, від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19 розгляд справи за відсутності інформації про належне повідомлення особи за три дні до розгляду справи - є достатньою підставою для визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. 

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду, зокрема, від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 01.02.2021 у справі № 488/3338/15-а, від 21 березня 2019 року у справі № 489/1004/17, від 30 січня 2020 року у справі № 308/12552/16-а та у справі № 482/9/17, від 6 лютого 2020 року у справі № 205/7145/16-а, 17.09.2020 у справі № 685/1153/17, від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі №360/403/19. Так, в постановах Верховного Суду, зокрема, від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21 березня 2019 року у справі № 489/1004/17, від 30 січня 2020 року у справі № 308/12552/16-а та у справі №482/9/17, від 6 лютого 2020 року у справі № 205/7145/16-а зазначено наступне: «Колегія суддів зауважує, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (проінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Не повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за три дні до розгляду справи істотно впливає на фактичну можливість особи реалізувати передбачені ст. 268 КУпАП права з метою всебічного з`ясування обставин справи. Слід зауважити, що факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постановиу справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу. 
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 06 березня 2018 року у справі № 522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 у справі №591/2794/17, від 06 лютого 2020 року №05/7145/16-а та від 21 травня 2020 року у справі № 286/4145/15-а. Колегія суддів враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, що якої застосовується адміністративне стягнення не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи, (постанова Верховного суду від 01.02.2021 справа №488/3338/15-а). Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про часта місце розгляду справи за три дні додати розгляду справи. 

Зазначене свідчить про те, що винесене рішення суб`єкта владних повноважень відносно ОСОБА_1 відбувалось з істотним порушенням законодавства та прав особи, а тому свідчить про протиправність такого рішення, тобто постанови про накладення адміністративного стягнення №КИ000640.

Також слід зазначити, що зі змісту оспорюваної постанови про накладення стягнення вбачається, що вона була винесена головним державним інспектором Київського рибоохоронного патруля Мельником Ігорем Олександровичем. Одночасно з цим зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений також зазначеним головним державним інспектором Мельником І.О. 
Тобто складання протоколу та винесення постанови здійснювалося однією ж і тією ж особою, що є недопустимим.

За таких обставин, коли протокол про адміністративне правопорушення було складено державним інспектором, який у подальшому здійснював розгляд справи, надавав правову оцінку та перевіряв правильність складення матеріалів справи про правопорушення, які ним же і оформлено, у суду виникають обґрунтовані сумніви щодо незалежності та безсторонності органу, що здійснював розгляд справи, а тому і сумніви щодо правомірності винесеного рішення суб`єкта владних повноважень.

За таких підстав, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії КИ № 000640 від 16.07.2025 року є неналежним доказом у справі, що в свою чергу виключає підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КУпАП.

На підставі ст. 240 КУпАП органи рибоохорони розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням правил рибальства та охорони рибних запасів, зокрема, ч. 3 ст. 85 цього Кодексу. Від імені органів рибоохорони розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: Головний державний інспектор рибоохорони України, головні державні інспектори рибоохорони в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, провідні державні інспектори рибоохорони, старші державні інспектори рибоохорони.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно встановити наявність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративного правопорушення.
Суд погоджується з доводами позивача щодо безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, у зв`язку з цим, постанова по справі про адміністративне правопорушення серії КИ № 000640 від 16.07.2025 відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

За змістом правового висновку Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
На підставі ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідачем в силу положень ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено правомірності свого рішення та не надано доказів, які б спростували доводи позивача, а тому, суд вважає, що позивача неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 85 КУпАП, у зв`язку з чим його позов слід задовольнити, рішення суб`єкта владних повноважень відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАСУ скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Розподіл судових витрат між сторонами:
Пунктом 5 частини 1 статті 244 КАС України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При подачі позовної заяви до суду, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., що підтверджується копією квитанції, яка наявна в матеріалах справи. 
Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд присуджує стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ч. 3 ст. 85, ст.ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19, 77, 78, 159, 242-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Коротюк Михайла Геннадійовича до Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства продовольчих програм у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, – задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № КИ000640 від 16.07.2025 року, винесену головним державним інспектором Київського рибоохоронного патруля Мельником Ігорем Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства продовольчих програм у м. Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня складання судового рішення в повному тексті (24 вересня 2025 року).
Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників сторін:
Позивач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 

Представник позивача: Адвокат Коротюк Михайло Геннадійович, адреса: м. Київ вул. Зої Гайдай, буд. 5, 2-й поверх

Відповідач: Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль), код ЄДРПОУ 40419475, адреса: 04053, м. Київ вул. Кониського Олександра, 82-А.

Суддя : Юрій ТКАЧЕНКО