Справа № 467/1859/25
Провадження № 2/467/140/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

27.02.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області
у складі:
головуючого судді Догарєвої І.О.,
за участю секретаря Скорнякової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

22.12.2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №164229 від 17.12.2024 року в розмірі 20119,38 грн, а також судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору під час подачі позовної заяви до суду у розмірі 2 422,40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 гривень.
Позов обґрунтовано тим, що 17.12.2024 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс»» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №164229 на суму 14474,00 грн. Кредитний договір складається з індивідуальної частини, яка містить персональні умови кредитування позичальника, графіку платежів та публічної частини, спільної для всіх клієнтів кредитодавця та розміщеної на його сайті. 
Згідно з Правилами до укладення договору про споживчий кредит, позичальнику для ознайомлення в Особистий кабінет надається Паспорт споживчого кредиту у вигляді додатку до оферти/проекту кредитного договору. 
Позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом d176f5b5, що підтверджує волевиявлення позичальника, згоду з умовами надання кредиту, а також факт належного інформування кредитодавцем у встановленій законом формі про всі істотні умови, передбачені чинним законодавством України.
Також вказує на те, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме 17.12.2024 року ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується відповідною довідкою про зарахування коштів. 
16.04.2025 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до Реєстру прав вимог №3 від 04.06.2025 року до Договору факторингу 1 та Акту приймання-передачі реєстру прав вимог №3 від 04.06.2025 року до Договору факторингу 1 до позивача перейшло право вимоги до відповідача.

Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на момент подання позовної заяви в розмірі 21169,38 грн, яка складається з: 12450,76 грн заборгованість по тілу кредиту; 7067,62 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 601,00 грн заборгованість по комісії; 1050,00 грн заборгованість за штрафними санкціями.
Ухвалою від 25.12.2025 року суддею відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за клопотанням позивача витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо платіжної картки відповідачки, зарахування коштів на її рахунок та щодо фінансового номера телефону.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала. 
За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення.
Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як визначено статтями 11-12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
З матеріалів справи встановлено, що 17.12.2024 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «Кредіплюс»» та відповідачкою ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит №164229 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором d176f5b5, який відправлено на номер телефону відповідача НОМЕР_2 .
Відповідно до ч.4 п.5.3 Договору позичальник погоджується з усіма додатками та невідємними частинами Договору в цілому та підтверджує, що вся інформація надана кредитодавцю, в тому числі під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною.
Відповідно до розділу І. «Індивідуальні умови кредитування позичальника» індивідуальної частини Договору №164229, та за змістом Паспорту споживчого кредиту вбачається, що ТОВ «ФК «Кредіплюс» надало кредит ОСОБА_1 в розмірі 14474,00 грн в наступному порядку: у розмірі 11000,24 грн на рахунок позичальника № НОМЕР_3 у національній валюті, у розмірі 3473,76 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5. індивідуальної частини. Строк кредитування 126 днів з 17.12.2024 року по 22.04.2025 року. Процентна ставка фіксована 330,00% річних. Знижений тариф комісії за управління кредитом 1,00 грн, стандартний (базовий) – 100,00 грн. Комісія за надання кредиту складає 3473,76 грн, за ставкою 24,00% від загальної суми кредиту. Денна процентна ставка розрахована у розмірі 0,7734% на день.
16.04.2024 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» (клієнт) зобов`язується відступити ТОВ «Юніт Капітал» (фактору) права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнтаза плату на умовах, визначених цим договором. 
Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №16042025 від 16.04.2025 року Реєстру прав вимог №3, ТОВ «Юніт Капітал»» набуло права грошової вимоги до відповідачки на суму 21169,38 грн, що складається з заборгованості за кредитом 12450,76 грн, заборгованості по відсоткам 7067,62 грн, комісії 601,00 грн та заборгованість по штрафах/пені 1050,00 грн.
Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 09.01.2026 року на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 в банку емітовано карту № НОМЕР_5 . Фінансовий номер ОСОБА_1 НОМЕР_6 знаходиться в її анкетних даних. При цьому надано відомості про зарахування на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 11000,24 грн 17.12.2024 року, а також відповідну виписку по рахунку.
Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі №732/670/19.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно зі ст.12З У «Про електронну комерцію» позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор d176f5b5 для підписання кредитного договору №164229 від 17.12.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та підписання інших супутніх документів.
Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена статтею 204 ЦК України, договір №164229 від 17.12.2024 року є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно дост. 1048 ЦК України.
За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Отже, судом встановлено, що між первісним кредитором та відповідачкою було укладено кредитний договір, згідно якого ТОВ «ФК «Кредіплюс»» надало, а відповідачка отримала кошти у кредит та зобов`язалася їх повернути відповідно до умов договору. В подальшому був укладений договір факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Юніт Капітал». Відповідачка в порушення вимог кредитного договору не здійснила своєчасну сплату визначених кредитним договором платежів, в результаті чого виникла заборгованість, що згідно розрахунку позивача (картки обліку

виконання договору), враховуючи часткове погашення заборгованості на суму по 2789,34 грн двічі 31.12.2024 року та 14.01.2025 року, становить 21169,38 грн та складається з заборгованості за кредитом 12450,76 грн, заборгованості по відсоткам 7067,62 грн, комісії 601,00 грн та заборгованість по штрафах/пені 1050,00 грн. 
Як свідчать матеріали справи, станом на день ухвалення рішення у справі, відповідачка відзиву на позов або доказів сплати заборгованості за Кредитним договором не надала.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідачка використала кредитні кошти, однак, умов договору не виконала і не погасила борг. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» в частині сплати основного боргу, відсотків та комісії мають бути задоволені, що становить 20119,38 грн, у тому числі 12450,76 грн заборгованість за кредитом, 7067,62 грн заборгованість по відсоткам, 601,00 грн комісії. 
Вимог про стягнення заборгованості по штрафах/пені у розмірі 1050,00 грн позивач не заявляв. 
Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
На підтвердження витрат на правову допомогу надано Договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 01.09.2025 року з адвокатським бюро «Соломко та партнери», у додатку якого сторони погодили вартість послуг, додаткову угоду №25770875604 до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 01.09.2025 року, Акт прийому передачі наданих послуг від 25.11.2025 року на суму 7000,00 грн, довіреність, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Соломко О.В., копію ордера.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про належне підтвердження витрат позивача на правничу допомогу.
За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, враховуючи задоволення позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» в повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.
Керуючись статтями 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 263-268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: Україна, 01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 34, оф. 333; код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором №164229 від 17.12.2024 рокуу розмірі 20119 (двадцять тисяч сто дев`ятнадцять) гривень 38 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: Україна, 01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 34, оф. 333; код ЄДРПОУ 43541163) судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2422(дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Арбузинським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене іншими учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О.Догарєва