Провадження № 1-кп/643/694/26 
Справа № 643/4002/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2026   м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 12025221170003347, внесеного до ЄРДР 02.12.2025, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого начальником цеху ТОВ «РОНІКА», із вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винуватим у вчиненні яких визнається обвинувачений.
Судом встановлено, що 02.12.2025 о 06:47 ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем «Volvo S80», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по вул. Тюрінській в м. Харкові, зі сторони пр. Героїв Харкова, в напрямку пров. Здоров`я.
Під час руху в районі буд. №8 по вул. Тюрінській в м. Харкові, зі швидкістю приблизно 53 км/год, ОСОБА_6 , під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, на якому зліва направо по напрямку його руху рухалася пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проявив неуважність, діючи необережно, своєчасно не застосував екстрене гальмування, не зменшив швидкість руху і не зупинив керований автомобіль та не надав дорогу пішоходу, чим порушив вимоги п.п. 12.3 та 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.» та продовжуючи рух допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку його руху.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 від отриманих травм ІНФОРМАЦІЯ_3 померла у лікарні.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно з висновком судово-медичної експертизи №20251221020000438 від 18.02.2026 причиною смерті ОСОБА_8 явилася важка тупа сукупна травма із ушкодженням внутрішніх органів та перелом кісток скелету, що у своїй течії ускладнилася гострим розладом кровообігу та травматичним шоком, що і стало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 .
Порушення п.п. 12.3 та 18.1 Правил безпеки дорожнього руху України ОСОБА_6 , згідно з висновком експертів №19598/19599/1516/2212 від 23.02.2026 за результатами проведення комплексної судової автотехнічної. фототехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною подією.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, кваліфікованого за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

ІІ. Позиція обвинуваченого 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений    ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав.
Підтвердив, що наведені в обвинуваченні всі обставини вчинення злочину встановлено, а також наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного, щиро каявся. Вважає можливим обмежитись його допитом та застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України, оскільки висунуте обвинувачення йому цілком зрозуміле, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Прокурор  ОСОБА_3 підтримала обвинувальний акт щодо вчинення    ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Просив суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого та щодо процесуальних витрат.
Суд, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим за ч.2 ст. 286 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого  ОСОБА_6 та щодо процесуальних витрат.
При цьому, суд виходить з того, що злочин, вчинений обвинуваченим, не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.

IV. Призначення покарання.
Дані про особу обвинуваченого.
Вивченням даних про особу    ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що обвинувачений громадянин України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2018 року народження та вагітну дружину, працюючого начальником цеху ТОВ «РОНІКА», має вищу освіту, раніше не судимий.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений    ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиросердно розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані збитки, що визнається судом обставинами, які пом`якшує його покарання. 
Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Застосовне законодавство.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).
Мотиви призначення покарання.
Прокурор просила призначити обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавленням волі на строк п`ять років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк три роки.
Просила суд стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати та вирішити питання щодо речових доказів.
Потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 , повідомили, що обвинувачений відшкодував збитки, будь яких матеріальних претензій потерпіла до нього не має, просили призначити покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
Обвинувачений просив врахувати пом`якшуючі обставини при призначенні покарання.
Захисник ОСОБА_7 з урахуванням того що обвинувачений має двоє малолітніх дітей та вагітну дружину просив не позбавляти права керування транспортними засобами.
При призначенні покарання обвинуваченому    ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст.50, 65 КК України, призначити   ОСОБА_6 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, однак враховуючи особу винного, його щире каяття у скоєному, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та вагітної дружини, позицію потерпілої, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, але в умовах нагляду за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд керується наступним.
Так, з фактичних обставин, встановлених судом, вбачається, що   ОСОБА_6 під час інкримінованих йому подій було порушено низку спеціальних правил, що регулюють дорожній рух, зокрема вимоги п. п. 12.3, 18.1 ПДР, які перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП та потягли тяжкі наслідки у виді настання смерті потерпілої ОСОБА_8 . Разом з тим, при призначенні додаткового покарання судом враховується, наявність у обвинуваченого двох малолітніх дітей та вагітної дружини, а відсутність у обвинуваченого тривалий час посвідчення права керування транспортними засобами в умовах воєнного стану та при народженні дитини негативно вплине не тільки на обвинуваченого, а і на членів його сім`ї. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами наближеного до мінімального розміру.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 09.12.2025 у справі №643/21791/25 щодо транспортного засобу підлягає скасуванню.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
До набрання чинності вироку суду, суд продовжує раніше обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого   ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання.
Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі ч.15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд –

ухвалив:
Визнати  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з випробуванням та призначити йому 3 (три) роки іспитового строку, поклавши на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з обвинуваченого  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави витрати за проведення: 
судової експертизи № 19598/19599/1516/2212 від 23.02.2026 року в сумі  32654,16 грн.
судової експертизи №СЕ-19/121-26/1495-ІТвід 19.02.2026 року в сумі 1782,80 грн. 
судової експертизи №СЕ-19/121-26/1495-ІТвід 20.02.2026 року в сумі 1782,80 грн. 
судової експертизи №СЕ-19/121-26/1495-ІТвід 23.02.2026 року в сумі 1782,80 грн. 
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 09.12.2025 у справі №643/21791/25 - скасувати.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази: 
Компакт диск з заводським серійним номером №СD-R80CWLHT-1744В942, та збережені в його кореневому каталозі 2 файли відеограми «ІМG_7193» та «ІМG_7194» залишити в матеріалах кримінального провадження.
Транспортний засіб «Volvo S80», д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучено в ході проведення огляду місця ДТП 02.12.2025 з 08:40 по 09:50 за адресою: м. Харків, вул. Тюрінська, 8, повернути власнику ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1