Номер провадження 3/754/546/26
Справа №754/1013/26
ПОСТАНОВА 
Іменем України

02 квітня 2026 року 
суддя Деснянського районного суду м. Києва Банах О.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2026 до Деснянського районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 січня 2026 року серії ЕПР1 №563626, 10 січня 2026 року о 20 год. 30 хв. м. Київ, проспект Броварський, 95, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ravon R2», державний номерний знак НОМЕР_1 та після скоєння ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння (чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду), або наркотичні речовини, лікарські препарати, та продовжував рух з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Водій у встановленому порядку від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в лікаря нарколога КМ НКЛ Соціотерапія за адресою: м. Київ Чорних Запорожців, 20, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.10є Правил дорожнього руху – Вживання водієм ТЗ після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 130 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення від 10 січня 2026 року, серії ЕПР1 №563637, 10 січня 2026 року о 20 год. 15 хв. м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1А, водій автомобіля «Ravon R2», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , під час перестроювання не дав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Seat Ibiza», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення від 10 січня 2026 року, серії ЕПР1 №563649, 10 січня 2026 року о 20 год. 15 хв. м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1А, водій автомобіля «Ravon R2», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , скоївши дорожньо - транспортну пригоду, а саме: під час перестроювання не дав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Seat Ibiza», державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

Так, відповідно до пунктів 2.10є, 10.3, 2.10а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 у відповідній редакції, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину за ст.122-4 та 124 КУпАП, а саме - вчинення ДТП та залишення місця ДТП, – визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Щодо наявності вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_3 категорично не згоден. При цьому пояснив суду, що дійсно, на момент вчинення ДТП він перебував у стані легкого алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у лікаря нарколога відмовився. Вже після відмови вжив алкоголь, однак за таких обставин працівники поліції мали скласти протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не за частиною 4 цієї статті.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Пальчик М.О. не погодився з кваліфікацією дій його підзахисного за ч.4 ст. 130 КУпАП, а тому просив закрити провадження у цій частині за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи свою позицію, адвокат Пальчик М.О. зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП особу може бути притягнуто до відповідальності за вживання заборонених речовин саме до моменту проведення медичного огляду, натомість вважає, що процедура проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на момент вживання ним у присутності працівників поліції алкоголю, вже була завершена шляхом відмови ОСОБА_3 від проведення огляду. Захисник переконаний, що у такому випадку працівники поліції мали підстави для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме – за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за ч. 4 ст. 130 КУпАП. 

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , промову захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до таких висновків.

Так, відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Таким чином, наведеною нормою встановлено заборону водіям до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів вживати алкоголь або інші визначені речовини.

Разом з тим, порядок проведення огляду визначено ч. 2 ст. 266 КУпАП, згідно із якою огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч.3 ст.266 КУпАП).

Відповідно до пунктів 6,7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.20215 року за № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
При цьому, згідно з п.10 розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі – акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Натомість, відповідно до пунктів 14-21 розділу ІІІ Інструкції, який регулює порядок проведення огляду на стан сп`яніння саме в закладах охорони здоров`я, - за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».
Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.
Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у присутності поліцейського в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Системний аналіз наведених положень Інструкції та ч. 2 ст. 266 КУпАП дозволяє зробити висновки, що огляд водія на стан сп`яніння може бути двох видів, а саме: поліцейськими із застосування спеціальних технічних засобів, за наслідками якого складається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; та огляд на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я, за результатами якого складається акт медичного огляду і надається висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння.
Таким чином медичним оглядом водія на стан сп`яніння є огляд, проведений саме в закладі охорони здоров`я, а не поліцейськими на місці зупинки із застосуванням спеціальних технічних засобів.
Повертаючись до ч.4 ст. 130 КУпАП, слід зазначити, що наведена норма забороняє водієві вживати алкоголь, наркотичні засоби, ін. заборонені речовини - до проведення саме медичного огляду.

Натомість, за обставинами даної справи ОСОБА_1 не проходив огляд на стан сп`яніння ні поліцейськими із застосування спеціальних технічних засобів, ні медичний огляд у закладі охорони здоров`я. Разом з тим, будучи причетним до ДТП, почав вживати алкоголь у присутності поліцейських.
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння не є тотожною проведенню огляду та не свідчить про його завершення фактом такої відмови, а тому вживання водієм алкоголю після відмови від проходження огляду та до проведення медичного огляду містить ознаки складу адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Згідно з п.2.10.є) ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №563626 від 10.01.2026 року;
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №563637 від 10.01.2026 року;
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №563649 від 10.01.2026 року;
- даними направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.01.2026 року;
-даними рапорту поліцейського2 взводу, 2 роти, 1 батальйону, 2 полку УПП м. Києва ДПП лейтенанта поліції Пугача А. від 10.01.2026 року;
- даними схеми місця ДТП від 10.01.2026 року;
- даними письмових пояснень ОСОБА_2 від 10.01.2026 року;
- даними письмових пояснень ОСОБА_4 від 10.01.2026 року;
-даними постанови про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6493611 за ч.1 ст. 122-1 КУпАП від 10.01.2026;
- даними DVD-R диску з відеозаписами з нагрудних камер №472346, №473714, на яких зафіксовано фактичні обставини, а саме те, що водій ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП та маючи очевидні ознаки алкогольного сп`яніння (порушення мовлення, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці), після його зупинки працівниками поліції в ході бесіди з ними та до проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння вживав алкоголь.
Інших доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не місять та учасниками надані не були.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно, 10 січня 2026 року о 20 год. 15 хв. у м. Київ по вул. Гната Хоткевича, 1А під час перестроювання не дав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Seat Ibiza», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , після чого місце пригоди залишив, та о 20 год. 30 хв. у м. Київ по проспекту Броварському, 95, будучи зупиненим поліцейськими після ДТП за його участю і до проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, вживав алкоголь.

З огляду на встановлені обставини та вищенаведені положення законодавства, які підлягають застосуванню у даній справі, суд критично оцінює доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки з матеріалів справи вбачається та належними і допустимими доказами підтверджується, що особа після дорожньо-транспортної пригоди та після зупинки транспортного засобу працівниками поліції вживала алкогольні напої до проведення медичного огляду, що містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд з`ясував обставини, передбачені ст. 280 КУпАП.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, доведена повністю зібраними по справі доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які оцінено судом у відповідності до норм ст. 252 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
На переконання суду, держава, діючи через законодавчий орган Верховну Раду України, позбавила суд дискреційних повноважень щодо обрання виду стягнення, який доцільно накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. У випадку розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, суд виконує лише роль органу, який встановлює наявність вини особи або її невинуватість і, у випадку визнання особи винною, визначене ч. 4 ст. 130 КУпАП стягнення є безальтернативним та не залежить від будь-яких обставин.
За таких обставин суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, яке є грубим порушенням Правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку для учасників дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, відомості про особу ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень буде адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобами в межах санкції ч.4 ст. 130 КУпАП, оскільки це правопорушення є більш серйозним з числа вчинених.
Так, відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 284, 291, 122-4, 124, 130 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, 130 ч.4 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення в межах санкції ч.4 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, сплачується за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві, код бюджетної класифікації доходів – 21081300, Одержувач: УК у Деснянському районі/Деснянський район, Банк одержувача – Казначейство України (ЕАП); код ЄДРПОУ – 37993783, рахунок отримувача UA698999980313040149000026001.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а саме 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 коп.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.Л. Банах