МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2026 р.  	№ 400/74/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом	ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАЛВЕП ТРАК», , 	
до відповідача	Головного управління ДПС у Миколаївській області, , 	
про	визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.01.2024 № 000002740406, вимоги від 20.12.2024 № 0015576-1302-1429, рішення від 20.12.2024 № 2880/14-29-13-21-022,	

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАЛВЕП ТРАК» (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі – відповідач) про визнання протиправними та скасування:
податкового повідомлення-рішення (далі – ППР) відповідача від 09.01.2024 № 000002740406;
податкової вимоги відповідача від 20.12.2024 № 0015576-1302-1429 про сплату податкового боргу;
рішення відповідача від 20.12.2024 № 2880/14-29-13-21-022 про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) позивача.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
Підставою позову позивач зазначив те, що на підставі Акта про результати камеральної перевірки щодо своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН ТОВ «МАЛВЕК ТРАК» код ЄДРПОУ 42553436 за лютий, квітень, травень 2022 року від 29.11.2023 №11639/14-29-04-06-08/42553436 відповідач прийняв ППР від 09.01.2024 № 000002740406, яким до позивача були застосовані штрафні санкції за затримку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН) 17 податкових накладних, складених у період лютий, квітень і травень 2022 року. Крім цього, у зв`язку з наявністю заборгованості перед бюджетом зі сплати податків і зборів, відповідачем виписана податкова вимога від 20.12.2024 № 0015576-1302-1429 про сплату податкового боргу на суму 529161.64 грн, а рішенням від 20.12.2024 №2880/14-29-13-21-02 відповідач здійснив опис його майна. На переконання позивача, вказане ППР є протиправним, тому що відповідач за порушення позивачем строків реєстрації податкових накладних неправомірно не застосував норми пункту 90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, якими передбачено зменшені розміри штрафних санкцій. Оскільки протиправним є ППР від 09.01.2024 № 000002740406 і визначені в ньому податкові зобов`язання є неузгодженими, тому протиправними є також відповідна податкова вимога і рішення про опис майна.
У відзиві на позовну заяву від 04.02.2025 відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволенні відмовити в повному обсязі. Відзив умотивував тим, що:
заперечення позивача до Акта перевірки від 13.03.2024 № 3649/14-29-04-11-08/31948865 надійшли до контролюючого органу із запізненням (10.04.2024) після складення відповідачем ППР від 09.04.2024 № 00/6518/04118;
за результатами камеральної перевірки контролюючий орган встановив порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 ПК України в частині недотримання термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених за грудень 2022 року;
зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» (далі – Закон № 2876-ІХ) або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08.02.2023), оскільки цим Законом не передбачено його зворотну дію.
Крім цього, відповідач наголосив на тому, що у зв`язку з несплатою штрафних санкцій з податку на додану вартість, нарахованого ППР від 09.01.2024 № 000002740406 за результатами перевірки у сумі 373598,56 гривень, а також податкового зобов`язання, нарахованого самостійно платником за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.02.2024 № 9034245911 у сумі 155596 грн, у позивача виник податковий борг у сумі 529194,56 гривень. Тому контролюючий орган правомірно прийняв податкову вимогу від 20.03.2024 № 0006876-1303-1429 і рішення про опис майна у податкову заставу від 20.03.2024 № 472/14-29-13-21-02.
Позивач у встановлений судом строк правом на подання відповіді на відзив не скористався.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ, ЗАЯВИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду документа, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 15110,67 гривні.
Позивач усунув недоліки позовної заяви й подав 13.01.2025 до суду документ про сплату судового збору в розмірі 15110,67 гривні.
16.01.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 провадження в адміністративній справі № 400/74/25 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції в адміністративній справі № 200/4768/23.
26.02.2025 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову в адміністративній справі № 200/4768/23 про залишення без задоволення касаційної скарги, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2024 – без змін.
26.03.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвали про поновлення провадження у справі № 400/74/25.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом у справі № 400/74/25, в якій зазначити поважні причини його пропуску.
Ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 про залишення позову без руху надіслана позивачу в його електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та на його електронну пошту і отримана ним відповідно 27.03.2025 і 08.04.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
У встановлений судом строк позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.
06.05.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про повернення позовної заяви.
12.06.2025 П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову про задоволення апеляційної скарги позивача та про скасування ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.05.2025, справу направлено до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 прийнято адміністративну справу № 400/74/25 до свого провадження, продовжено її розгляд, а також залишено позовну заяву без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку з дня вручення цієї ухвали для подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом у справі № 400/74/25, в якій зазначити поважні причини його пропуску.
14.07.2025 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про поновлення строків, за результатами розгляду якої Миколаївський окружний адміністративний суд постановив 15.07.2025 ухвалу про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог, а саме: щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 09.01.2024 № 000002740406.
Також 15.07.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про продовження розгляду справи № 400/74/25 в частині інших позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області від 20.12.2024 № 0015576-1302-1429 про сплату податкового боргу та рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 20.12.2024 № 2880/14-29-13-21-022 про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) позивача.
16.09.2025 П`ятий апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження за апеляційною скаргою позивача та про витребування з Миколаївського окружного адміністративного суду матеріалів справи № 400/74/25.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду за результатами розгляду апеляційної скарги позивача на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 у справі № 400/74/25 про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог.
20.11.2025 П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.07.2025 – без змін.
02.12.2025 матеріали справи № 400/74/25 надійшли до Миколаївського окружного адміністративного суду.
08.12.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про поновлення провадження в адміністративній справі № 400/74/25.
У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України, суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
За результатами камеральної перевірки позивача відповідач склав Акт від 29.11.2023 № 11639/14-29-04-06-08/42553436 про результати камеральної перевірки щодо своєчасності реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАЛВЕП ТРАК», код ЄДРПОУ 42553436, за лютий, квітень, травень 2022 року (далі – Акт від 29.11.2023). 
В Акті від 29.11.2023 встановлено, що на порушення пункту 201.10 статті 201 розділу V та підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України позивач несвоєчасно подав на реєстрацію податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН на загальну суму податку на додану вартість (далі – ПДВ) 1497697,41 грн, у тому числі, від 16до 30 календарних днів на суму ПДВ 349422,01 грн та від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 1148275,40 гривні.
Відповідач надіслав на поштову адресу позивача рекомендованим листом Акт від 29.11.2023, який він одержав 20.12.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) до поштового відправлення № 0600064795896.
Заперечень до Акта від 29.12.2023 позивач контролюючому органу не подав.
На підставі Акта від 29.12.2023 відповідач виніс ППР від 09.01.2024 № 000002740406 (форма «Н») (далі – ППР від 09.01.2024), згідно з яким до позивача за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу ХХ, пунктом 1201.1 статті 1201 та пунктом 90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, застосовано штраф у сумі 529194,56 гривні.
Вказане ППР позивач не отримав у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою про причини повернення / досилання / зберігання (ф. 20) від 13.02.2024 до поштового відправлення № 0600076001305.
Відповідач виставив позивачу податкову вимогу від 20.12.2024 № 0015576-1302-1429 (форма «Ю») на суму 528161,64 грн податкового боргу з ПДВ, а також прийняв рішення від 20.12.2024 № 2880/14-29-13-21-02 про опис майна у податкову заставу.
Вважаючи зазначені ППР, податкову вимогу і рішення про опис майна у податкову заставу протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) – щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Підпунктом 191.1.34, статті 191 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу, зокрема, забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль – система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України).
Відповідно до абзацу першого пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові; позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з пунктом 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Абзацом четвертим підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено, що тимчасово, до 1 серпня 2023 року, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті зупиняються, крім камеральних перевірок.
Отож відповідач наділений повноваженнями щодо здійснення податкового контролю шляхом проведення камеральних перевірок всієї податкової звітності суцільним порядком, у тому числі, у період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.
Відповідно до пункту 76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, – за днем їх фактичного подання.
Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Згідно з абзацом третім пункту 102.1 статті 102 ПК України у разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового, законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 дня з дня вчинення відповідного правопорушення.
Таким чином, предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, уточнюючих розрахунків можуть бути й інші питання, зокрема пов`язані із своєчасністю реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, а тому, з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 240/2549/19.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-ІХ, який набрав чинності 17.03.2022, внесено зміни до статті 102 ПК України шляхом доповнення її пунктом 102.9 такого змісту:
« 102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».
Пунктом 1 розділу І Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», який набрав чинності 01.08.2023, пункт 102.9 статті 102 ПК України виключено.
З вищенаведеного слідує, що на період з 24.02.2022 по 31.07.2023 включно строки, встановлені статтями 76 і 102 ПК України, були зупинені.
Як наслідок, контролюючий орган 29.11.2024 мав повноваження проводити камеральні перевірки податкових декларацій або уточнюючих розрахунків, граничний строк подачі яких настав у 2022 році.
Згідно з пунктом 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2 статті 42 ПК України).
Відповідно до абзацу другого пункту 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Пунктом 86.7 статті 86 ПК України встановлено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Відповідно до абзацу другого підпункту 86.7.1 пункту 86.7 статті 86 ПК України розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Підпунктом 86.7.2 пункту 86.7 статті 86 ПК України встановлено, що платник податків має право брати участь у розгляді матеріалів перевірки особисто або через свого представника, у тому числі в режимі відеоконференції, про що зазначає у поданих запереченнях. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податків має право надавати письмові (крім випадків розгляду матеріалів перевірки у режимі відеоконференції) та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду.
Згідно з абзацом першим пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
Таким чином, акт перевірки вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. Водночас контролюючий орган має право на прийняття ППР протягом 15 робочих днів з дня, наступного з дня, коли вважається акт перевірки врученим платнику податків, але не раніше цього дня.
Суд встановив, що Акті від 29.11.2023 позивач отримав 20.12.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) до поштового відправлення № 0600064795896.
Таким чином, ППР за результатами камеральної перевірки позивача, проведеної 29.11.2024, контролюючий орган мав право приймати не раніше 05.01.2025 – дня, коли вважається, що позивач отримав лист від 01.04.2024 № 9974/6/14-29-04-06-08 про внесення змін до Акта від 21.03.2024, з врахуванням якого прийнято оскаржуване ППР.
Заперечень до Акта від 29.12.2023 позивач контролюючому органу не подав.
Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 податкове зобов`язання – сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:
платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;
дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;
згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;
дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;
результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Згідно з абзацом другим пункту 42.5 статті 45 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
На підставі Акта від 29.11.2023 відповідач виніс ППР від 09.01.2024, згідно з яким до позивача за порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу ХХ, пунктом 1201.1 статті 1201 та пунктом 90 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, застосовано штраф у сумі 529194,56 гривні.
Вказане ППР позивач не отримав у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою про причини повернення / досилання / зберігання (ф. 20) від 13.02.2024 до поштового відправлення № 0600076001305.
Враховуючи абзац другий пункту 42.5 статті 45 ПК України, ППР від 09.01.2024 вважається врученими позивачу належним чином 13.02.2024.
В судовому та адміністративному порядку у встановлені чинним законодавством терміни ППР відповідач не оскаржив, а тому зазначені у них суми податкових зобов`язань підлягають сплаті протягом 10 робочих днів, що настають за днем їх отримання, і вважаються узгодженими.
На день розгляду цієї справи ППР від 09.01.2024 є чинною.
Як наслідок, визначена у ППР від 09.01.2024 сума грошового зобов`язання з ПДВ у сумі є 529194,56 грн податковим боргом.
Таким чином, у зв`язку з виникнення у податкового боргу з ПДВ відповідач правомірно виставив позивачу податкову вимогу від 20.12.2024 № 0015576-1302-1429 (форма «Ю») на суму 528161,64 грн за грошовим зобов`язанням з податкового боргу з ПДВ.
Водночас згідно з пунктами 88.1 і 88.2 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Податкова застава – спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом (абзац перший підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Відповідно до підпункту 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, – з дня виникнення податкового боргу.
Отже, передумовою прийняття рішення про опис майна у податкову заставу є наявність податкового боргу, тобто суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлені законом строки.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 240/6321/20 та від 15.06.2023 у справі № 160/15095/20.
Відповідно до абзаців першого та другого пункту 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.
Згідно з абзацами першим-четвертим пункту 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг
Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Вище суд встановив, що позивач на підставі ППР від 09.01.2024 станом на 20.12.2024 мав податковий борг із зобов`язання з ПДВ, який ним був несплачений.
Відтак відповідач правомірно прийняв рішення від 20.12.2024 № 2880/14-29-13-21-02 про опис майна позивача у податкову заставу.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. 

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 22, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1 У задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАЛВЕП ТРАК» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги від 20.12.2024 № 0015576-1302-1429 про сплату податкового боргу і рішення від 20.12.2024 № 2880/14-29-13-21-022 про опис майна у податкову заставу – відмовити повністю.
2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
5. Учасники справи:
позивачка: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАЛВЕП ТРАК» (вул. Садова, 3В, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54009; код ЄДРПОУ 42553436);
відповідач: Головне управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; код ЄДРПОУ: 44104027).
6. Повний текст рішення суду складений 09.03.2026.

Суддя В.Г.Ярощук