Номер провадження 2/754/7126/26
Справа №754/4811/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

23 квітня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді   Коваленко І.І.
за участю секретаря   Гуцул Д.Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
УСТАНОВИВ:
16.03.2026 Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вона пояснила, що у них з Відповідачем різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Подружжя проживає окремим життям та своїми інтересами тривалий проміжок часу. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюб розпався та має лише формальний характер. Збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Сторони погоджуються на розірвання шлюбу, суперечок щодо цього питання немає. Спору про поділ майна не має. 
Також Позивачка просить стягнути з Відповідача, ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка також зазначає, що у разі наявності заперечень у Відповідача проти вказаного способу стягнення аліментів, вона просить суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі з урахуванням стабільного доходу Відповідача - не менше 9 000 грн щомісячно.
7.04.2026 Відповідач подав до суду заяву, в якій визнає позов в частині розірвання шлюбу повністю. Щодо вимоги про стягнення аліментів - Відповідач повідомляє, що залишає вирішення цього питання на розсуд суду.
Обидві сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та повідомили, що примирення неможливе. 
Суд розглядає спір на підставі наявних матеріалах в справі.
Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2001 року. Шлюб зареєстрований Центральним відділом шлюбів у м. Києві, актовий запис № 1932 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 ).
У шлюбі сторони мають дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (повнолітній), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (повнолітній), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (неповнолітній).
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України).
Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (стаття 21 СК України).
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (частини третя та четверта статті 56 СК України).
Шлюб може бути припинено внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (частина третя статті 105 СК України).
Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частини перша та друга статті 112 СК України)
Суд не може примушувати особу до збереження шлюбу проти її волі, а надання оцінки почуттям та емоційному стану одного з подружжя при розгляді справи про розірвання шлюбу не належить до повноважень суду (постанова Верховного Суду від 25.03.2026 у справі № 444/4951/24).
Відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (пункт 1 частини другої статті 49 ЦПК України). У разі визнання Відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання Відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачкою позову і продовжує судовий розгляд (частина четверта статті 206 ЦПК України).
Суд бере до уваги фундаментальний принцип, згідно з яким примусове збереження шлюбу є неприпустимим. Визнання Відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Отже, враховуючи, що Суд не може примушувати до збереження шлюбу, якщо хтось один із подружжя не бажає його продовжувати, і, зважаючи на те, що у цій справі воля обох сторін на розірвання шлюбу виражена чітко і недвозначно, подальше збереження шлюбу було б невиправданим і не відповідало б інтересам жодної зі сторін. Таким чином, позов про розірвання шлюбу має бути задоволений повністю.
Щодо стягнення аліментів на утримання дитини.
Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серія НОМЕР_2 від 20.03.2012), який проживає та перебуває на утриманні Позивачки. Позивачка стверджує, що не отримала добровільної згоди на утримання спільного з Відповідачем неповнолітнього сина - ОСОБА_3 . Позивачка не може самостійно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Позивачка вважає, що при сплаті Відповідачем аліментів у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно буде забезпечена рівність при несені обов`язку утримання дитини, яка потребує всестороннього розвитку, має необхідність та інтереси відвідувати різноманітні гуртки та спортивні секції, які потребують залучення додаткових коштів. Крім того, старший син сторін є особою з інвалідністю з дитинства, у зв`язку з чим Позивачка змушена також допомагати йому матеріально.
Відповідач є працездатною особою, отримує дохід, має нерухоме майно, автомобіль марки "Mitsubishi Outlander", державний номерний знак НОМЕР_3 , 2019 року випуску.
За даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з січня 2025 року по січень 2026 року Відповідач мав офіційний дохід. Працюючи в АТ "Київгаз", його середньомісячний дохід після сплати податків становить 17 143,10 грн, якщо враховувати лише офіційну заробітну плату, та 20 674,73 грн, якщо ураховувати вартість дарунків від профспілки (грудень 2025 року): 754,50 грн, страхові виплати від АТ "СК ІНГО".
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Стаття 181 СК України встановлює що, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України).
Згідно з частиною першою статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною другою цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2026 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить - 2817 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років - 3512 грн.
Дитині, стосовно якої вирішується питання щодо стягнення аліментів, 14 років.
Суд, беручи до уваги те, що Відповідач має стабільний офіційний дохід в АТ "Київгаз", володіє нерухомим майном та автомобілем "Mitsubishi Outlander" 2019 року випуску, а також те, що Позивачка самостійно несе додатковий фінансовий тягар, утримуючи старшого сина, який є особою з інвалідністю з дитинства, вирішив, що за обставин цієї справи справедливим і обґрунтованим є стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Задоволення позовних вимог у повному обсязі (стягнення 1/2 частини доходу Відповідача) призведе до порушення балансу інтересів сторін, зважаючи на те, що аліменти присуджуються на 1 дитину, і мати і батько мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Ураховуючи середньомісячний дохід Відповідача після сплати податків (від 17 143,10 грн до 20 674,73 грн), відрахування 1/3 його частини повністю покриває мінімальний рекомендований розмір аліментів, який становить 100% прожиткового мінімуму (3 512 грн для дітей віком від 6 до 18 років на 2026 рік), та дозволить задовольнити додаткові потреби дитини. 
З урахуванням викладеного, позов про розірвання шлюбу задоволений повністю, а позов в частині стягнення аліментів частково, у зв`язку з необхідністю зменшення розміру аліментів.
Суд, керуючись статтями 141 та 142 ЦПК України, розподіляє судові витрати таким чином: 50% судового збору, що підлягав сплаті Позивачу при поданні позову про розірвання шлюбу, стягується з Відповідача, а решта 50% - повертається Позивачці з державного бюджету.
Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", зважаючи на звільнення Позивачки від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, Суд постановляє стягнути з Відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись статтями 76-83, 141, 258, 259 ЦПК України, статтями 24, 56, 112 СК України, Суд 
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю. 
Шлюб зареєстрований 23 вересня 2001 року Центральним відділом шлюбів у м. Києві, актовий запис № 1932 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 ) - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі у розмірі 665,60 грн.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету частину судового збору, що становить 665,60 грн.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі (третина) частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16.03.2026 і до досягнення дитиною повноліття. 
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
У решті вимог щодо стягнення аліментів відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь держави судовий збір у сумі 1331,20 грн.
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу надсилається судом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивачка ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ) 
Відповідач ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ) 
Рішення складено та підписано 23.04.2026 року
Суддя         Інна КОВАЛЕНКО