Справа № 463/1988/26
Провадження № 2/463/1343/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді: Білоуса Ю.Б.,
з участю секретаря судових засідань: Козак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:
Короткий зміст позовним вимог
Позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором № 525873-КС-005 про надання кредиту від 23.07.2025 року, що становить 20 340,00 грн, що складається з: - Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 6 000,00 грн; - Суми прострочених платежів по процентах - 10 140,00 грн; - Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; - Суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 3 000,00 грн; - Суми прострочених платежів за комісією - 1 200,00 грн., а також 2 662,40 грн. судового збору.
Позов мотивує тим, що 23.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 525873-КС-005 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 6000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № 4441-1110- 1418-2418 (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням), строком на 24 тижні (169 днів) до 07.01.2026 року, зі сплатою 1% за користування кредитними коштами (фіксована).
В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим у Боржника станом на 19.02.2026 року утворилась заборгованість за Договором № 525873-КС-005 про надання кредиту, в розмірі 20 340,00 грн, що складається з: - Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 6 000,00 грн; - Суми прострочених платежів по процентах - 10 140,00 грн; - Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; - Суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 3 000,00 грн; - Суми прострочених платежів за комісією - 1 200,00 грн., з вимогою про стягнення якої в судовому порядку звернувся ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА".
Рух справи
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Білоуса Ю.Б.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 25.03.2026 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позиції учасників по справі 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові та відповіді на відзив просив розгляд справи здійснювати у відсутності сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання 22 квітня 2026 року не з`явилася. Просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, про що подала відповідну заяву. Крім того, в поданій заяві зазначила про те, що факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів у розмірі 6000,00 грн. визнає. Водночас, не погоджується із розміром заявленої до стягнення заборгованості, оскільки він є явно завищеним та сформованим переважно за рахунок штрафних санкцій, пені та процентів, що не відповідають принципам розумності та справедливості. З урахуванням того, що сума заборгованості зросла з 6000 грн до близько 20000 грн, вважає такі нарахування неспівмірними та такими, що підлягають зменшенню. У зв`язку із наведеним, просила суд зменшити розмір штрафних санкцій, пені та процентів до розумного та співмірного рівня. У разі задоволення позову застосувати розстрочку виконання рішення суду (відповідно до ст. 442 ЦПК України), з урахуванням її матеріального становища.
За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Фактичні обставини справи
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 23.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 525873-КС-005 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 
ТОВ «БІЗПОЗИКА» 23.07.2025 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 525873-КС-005 про надання кредиту.
23.07.2025 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 525873-КС-005 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. 
Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA4205, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. 
Таким чином, 23.07.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 525873-КС-005 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору. Більше того, факту укладення зазначеного кредитного договору відповідач не оспорює.
Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 6 000,00 грн, строком на 169 днів (24 тижні), а саме до 07.01.2026 року, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 14 839,31 грн.(пункт 2.9 договору).
За відомостями АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", які надані на виконання ухвали суду на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку 23 серпня 2025 року зараховано 6 000,00 грн., що доводиться випискою по рахунку.
Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку станом на 19.02.2026 року у  ОСОБА_1 утворилась заборгованість за Договором № 525873-КС-005 про надання кредиту, в розмірі 20 340,00 грн, що складається з: - Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 6 000,00 грн; - Суми прострочених платежів по процентах - 10 140,00 грн; - Суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; - Суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 3 000,00 грн; - Суми прострочених платежів за комісією - 1 200,00 грн.
Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості в частині заявленої суми прострочених платежів по тілу кредиту - 6000,00 грн. та суми прострочених платежів по процентах - 10 140,00 грн. знайшов своє документальне підтвердження, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика».
Щодо покликань відповідача про те, що нарахований розмір відсотків в сумі 10 140,00 грн. є несправедливим та нерозумним, то суд вважає такі покликання хибними та такими, що спростовуються матеріалами справи, оскільки вказаний розмір відсотків нарахований позивачем в межах строку кредитування та за встановленою і погодженою сторонами в договорі процентною ставкою.
Щодо заявленого розміру заборгованості за комісією в сумі 1 200,00 грн., то така теж підлягає до стягнення з відповідача з огляду на таке.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням кредиту.
Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 № 16 затвердило правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Відповідно до пункту 5 Правил Кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.
Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на тому, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни неможуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).
З матеріалів справи вбачається, що в п.п.2.5,2.6 кредитного договору, укладеного між сторонами, передбачено комісію за надання (видачу) кредиту в розмірі 1 200,00 грн., що свідчить про обізнаність відповідача щодо включення комісії за надання кредиту до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії.
Таким чином, позивачем правомірно встановлено комісію за надання (видачу) кредиту, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.
А тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума прострочених платежів за комісією в розмірі 1 200,00 грн.
Разом з тим, щодо позовних вимог у частині суми заборгованості за відсотками відповідно до ст. 625 ЦКУ в розмірі 3 000,00 грн., суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12.02.2025 року у справі № 758/5318/23 провадження № 61-15103св24, який відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд застсовує до спірних правовідносин.
Враховуючи зазначене вище, позовні вимоги ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" у частині стягнення з відповідача відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають.
Підсумовуючи, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог на загальну суму 17 340,00 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 6 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 10 140,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 200,00 грн. та підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА".
Щодо клопотання про визначення порядку виконання судового рішення шляхом його розстрочення, суд зазначає наступне.
Відповідач просить розстрочити виконання рішення з урахуванням її матеріального становища.
Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішенні (пункт 2 частини сьомої статті 265, частина перша статті 267 ЦПК України).
Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу.
Так, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина третя та четверта статті 435 ЦПК України).
Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України).
Таким чином, беручи до уваги відсутність доказів, які б свідчили про скрутне матеріальне становище відповідача та підтверджували б обставини низького рівня платоспроможності останньої, суд на даному етапі не вбачає підстав для визначення порядку виконання судового рішення шляхом його розстрочення.
При цьому, суд звертає увагу, що відповідач за наявності більш вагомих доказів, які б давали підстави для розстрочення виконання рішення суду, має право подати відповідну заяву у порядку ст.435 ЦПК України.
Щодо стягнення судових витрат
Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що за звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 662,40 грн. відповідно до платіжної інструкції № 5729 від 03.03.2026 року.
Здійснюючи розподіл понесених позивачем судових витрат суд виходить з наступного.
Так як позов задоволено на 85,25 % від заявленої ціни позову (17 340,00 грн. від 20 340,00 грн.), то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2 269,70 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141 ч.1, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 611, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

ухвалив:
позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованість за договором № 525873-КС-005 про надання кредиту від 23.07.2025 року у розмірі 17 340,00 грн. (сімнадцять тисяч триста сорок гривень нуль копійок), а також судові витрати в розмірі 2 269,70 грн. (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять гривень сімдесят копійок) судового збору.
В решті вимог позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" (ел. пошта office@bizpozyka.com, адреса Україна, 01133, місто Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ЄДРПОУ 41084239).
Відповідач: ОСОБА_1 (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст судового рішення складено та підписано 22 квітня 2026 року.

Суддя:      Білоус Ю. Б.