П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/27751/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В. 
Суддя-доповідач - Гонтарук В. М. 
18 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Матохнюка Д.Б.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року (ухвалена в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії.
Рішенням суду від 15.01.2024 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 20 років, у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч.2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 01.08.2023.
Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст.383 КАСУ, в якій просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо невиконання судового рішення у цій справі та винести окрему ухвалу, якою зобов`язати пенсійний орган перерахувати та виплачувати їй пенсію з 27.07.2023 з урахуванням доплати за понаднормовий стаж у розмірі 2567,92 грн.
В обґрунтування заяви вказував, що відповідачем (боржником) безпідставно не виконується рішення суду та не виплачується доплата за понаднормовий стаж у розмірі 2567,92 грн. Оскільки його середньомісячний заробіток становить 16049,51 грн., доплата за понаднормовий стаж (16 років) складає 2567,92 грн.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити заяву.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Відповідач своїм правом, передбаченим, ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За приписами ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
З системного аналізу зазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Таким чином, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.
З матеріалів справи встановлено, що пенсію за віком позивачу було призначено та обчислено у 2010 році.
Стаж позивача станом на 01.08.2023 становив 36 років 11 місяців 26 днів.
З 26.11.2019 позивач працюючий пенсіонер.
До проведення перерахунку на виконання рішення № 240/27751/23 розмір пенсії станом на 01.07.2023 становив 6267,86 грн., де:
-5925,00 грн. - основний розмір пенсії;
-172,04 грн. - доплата за 11 років понаднормативного стажу;
-170,82 грн. - додаткова пенсія особам, віднесеним до 2 категорії ЧАЕС.
На виконання рішення суду у справі №240/27751/23 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії з 01.08.2023.
Розмір пенсії становить 6346,06 грн. де:
-5925,00 грн. - основний розмір пенсії ;
-250,24 грн. - доплата за 16 років понаднормативного стажу;
-170,82 грн.- додаткова пенсія особам, віднесеним до 2 категорії ЧАЕС.
За період з 01.08.2023 по 30.04.2024, нарахована доплата пенсії в розмірі 703,80 грн., яка зарахована на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 .
Судом першої інстанції встановлено, що доплата позивачу за 16 років понаднормового стажу нарахована з розрахунку 16% від мінімального розміру пенсії за віком як працюючому пенсіонеру - 1564 грн.
Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта, що доплата на виконання рішення за понаднормовий стаж повинна становити 2567,92 грн., виходячи з наступної формули: 16049,51 грн. (середньомісячний заробіток) *1 відсоток *16 (кількість понаднормових років), з огляду на таке.
Спірним питанням у судовій справі було право позивача на обчислення пенсії зі збільшенням на 1% за кожен рік понаднормового стажу згідно з умовами ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції до 01.10.2017, тобто без урахування умови призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Норма частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній до внесення змін згідно із Законом №2148-VIII від 03.10.2017 передбачала, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
Частина 2 ст.19 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.
Тобто, відповідно до ст.19,64 Закону № 1788 пенсії обчислювалися за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначався відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.
Зокрема, ст. 66-67 цього Закону було передбачено, що середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку. У разі якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала менший період, ніж передбачено частиною першою цієї статті, середньомісячний заробіток визначається за фактичний період роботи шляхом ділення загальної суми заробітку за цей період на число місяців у ньому. Якщо працівник пропрацював менше одного календарного місяця, то заробіток за весь відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на число робочих днів за місяць, обчислене в середньому за рік (25,4 - при шестиденному робочому тижні та 21,2 - при п`ятиденному робочому тижні). У цьому разі для обчислення пенсії враховується заробіток у розмірі не більше двох тарифних ставок (окладів). У разі призначення пенсій працівникам, зайнятим на сезонних роботах, середньомісячний фактичний заробіток визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Крім того, ст.66 цього Закону були визначені види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.
Так, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" (400/97-ВР) нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). У заробіток для обчислення пенсії членам колгоспів включається оплата в усіх її видах за роботу в громадському господарстві колгоспу. У заробіток для обчислення пенсії включається за відповідні періоди допомога по тимчасовій непрацездатності чи середній заробіток, що зберігається за працівником. У заробіток для обчислення пенсії особам, які не підлягають державному соціальному страхуванню (пункт "д" статті 3), включаються всі види грошового забезпечення, аналогічні тим видам оплати праці, на які нараховуються страхові внески. Членам колгоспів, інших кооперативів, працівникам радгоспів та інших підприємств і організацій, які одержують поряд з грошовою оплатою натуральну, на вартість якої нараховуються страхові внески, ця натуральна оплата при визначенні середньомісячного заробітку враховується за державними роздрібними цінами того періоду, коли провадилася оплата праці.
Відповідно до ч.1,2 ст.27 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, в первісній редакції, було передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П = Зп х Кс, де:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Статтею 40 Закону №1058 було передбачено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.
Зокрема, визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузях статистики, економіки, праці та соціальної політики і фінансів;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний
місяць (Кз + Кз + Кз + ... + Кз );
К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Тобто, з набранням чинності Законом №1058 змінилася формула обрахунку пенсії, яка стала містити складові такі, як коефіцієнт заробітної плати та коефіцієнт страхового стажу.
При цьому, розмір пенсії став вираховуватися не із заробітку, а із заробітної плати для обчислення пенсії, формула обрахунку якої також змінилася.
Відповідно до п.4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, в редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Крім того, у зв`язку із набранням 11.10.2017 чинності Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" частину 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи доповнено словами і цифрами "у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Як вбачається з наданих розрахунків пенсії позивача, остання обрахована відповідно до ст.27 Закону №1058, тобто за "новою" формулою з урахуванням коефіцієнтів стажу та заробітної плати, а не у процентному відношенні та без застосування ч.2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (двоскладової формули при її обчисленні).
Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
Відповідно до ч.3 ст.42 Закону пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.
На виконання рішення суду відповідачем здійснений перерахунок пенсії з 01.08.2023 та розмір пенсії збільшено за стаж роботи понад 16 років відповідно до статті 28 Закону № 1058 від мінімального розміру пенсії 1564 грн., визначеного для працюючих пенсіонерів та встановлена доплата за понаднормативний стаж в сумі 250,24 грн., що також узгоджується з частиною 2 статті 56 Закону № 796 в редакції, чинній на 01.01.2023, відповідно до якої призначення та виплата пенсій провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058.
Отже, у зв`язку зі змінами в законодавстві відповідачем розмір пенсії обчислений згідно зі статтями 27,28 та 40 Закону № 1058.
В той же час, доводи апелянта про те, що доплата до пенсії за понаднормовий стаж повинна становити 2567,92 грн. є безпідставними.
Суд звертає увагу, що розмір доплати за понаднормовий стаж відповідно до вимог статті 28 Закону № 1058 до перерахунку на виконання рішення у справі становив 170,82 грн.
Після перерахунку пенсії з 01.08.2023 розмір такої доплати збільшився до 250,24 грн. Також, збільшився розмір пенсії з 6267,86 грн. та з 01.08.2023 її розмір встановлено 6346,06 грн.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Головним управлінням забезпечено вжиття всіх належних та конкретних заходів для належного виконання рішення суду у справі.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Матохнюк Д.Б.    Біла Л.М.