Справа №: 700/268/26	

Провадження № 3/700/132/26 
П О С Т А Н О В А
іменем України

02 квітня 2026 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності притягувався, за ч.2 ст.130 ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.03.2026 року серії ЕПР1 №608616, 07.03.2026 року о 14 год. 55 хв. ОСОБА_1 в с.Боярка Звенигородського району Черкаської області по вул. 50 річчя Перемоги,2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка мова, запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Драгер» та проходження такого огляду у мед закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. 
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинене повторно протягом року.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях дійшов висновку, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини у п. 41 рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (Заява N3236/03) зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, у зв`язку з чим суддя розглядає справу у відсутності правопорушника.
Враховуючи наведене, суд вважає, що справу можна розглянути без присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Подане клопотання поліцейських, які зупиняли транспортний засіб та складали адмінматеріал про участь у судовому засіданні в режимі відеоконфеернції не може бути задоволене судом, оскільки заявники не підключені до системи Електронний суд, не надали ідентифікатора доступу до відеоконференцзв`язку. В телефонному режимі повідомили про зайнятість на службі та неможливості явки до суду.
Розглянувши матеріали справ, суд дійшов висновку, що вина порушника у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, даними відеозапису бодікамери поліцейських на яких зафіксовано рух водія та керування транспортним засобом, визнання ним факту вживання алкоголю та відмову пройти огляд на стан сп`яніння. Його особу встановлено на підставі посвідчення УБД, права роз`яснено. Також, до справи додано копію постанови суду від 22 серпня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до відповідальності, інші докази.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Щодо відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП суд відмічає наступне, що за даною нормою передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.03.2026 року серії ЕПР1 №608601, 07.03.2026 року о 14 год. 55 хв. ОСОБА_1 в с. Боярка Звенигородського району Черкаської області по вул. 50 річчя Перемоги, 2 керував транспортним засобом без посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 2.1.а. ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП. Порушення здійснив протягом року повторно. 
Разом з тим, згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Частина 2-4 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 цієї статті.
Дії ОСОБА_1 також кваліфіковані працівниками поліції за ч.5 ст.126 КУпАП. Як убачається із диспозиції частини 5 ст.126 КУпАП відповідальність наступає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною другою-четвертою цієї статті.
Так, в ч.5 ст. 126 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення, зокрема склад об`єктивної сторони полягає в керуванні особи транспортним засобом.
З`ясовуючи питання щодо того, чи є вказаний електроскутер технічним транспортним засобом, то відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Згідно з приписами пункту 1.10 ПДР України механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.
Відповідно до п. 30.1 ПДР України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.
Згідно з п. 2.1 «а», «б» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.
Отже, ключовим моментом обов`язкової наявності зазначених документів є віднесення транспортного засобу до категорії «механічний».
Законодавством розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб». Різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згоряння, а також потужності електродвигуна.
У той же час пункт 1.10 ПДР України визначає, що: - транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей чи вантажів, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; - механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що рухається за допомогою двигуна. Цей термін поширюється, зокрема, на транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; - мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун із робочим об`ємом до 50 куб або електродвигун потужністю до 4 кВт.
Отже, транспортний засіб, зокрема скутер, з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує 3 кВт. У той же час, будь-який транспортний засіб, що рухається за допомогою двигуна внутрішнього згоряння, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів.
Відповідно до п. 2.13 ПДР України до транспортних засобів категорії «А1» відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб або електродвигун потужністю до 4 кВт.
При цьому, пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993, передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема, «А1» - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун із робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів чи електродвигун потужністю до 4 кВт.
Зазначене свідчить про те, що до категорії «А1» належать транспортні засоби, зокрема скутери, з електродвигуном потужністю від 3 до 4 кВт, оскільки вони належать до механічних транспортних засобів у розумінні Закону України «Про дорожній рух». На ці транспортні засоби право на керування передбачає наявність дозвільних документів.
Отже, наявність посвідчення водія та реєстраційного документа передбачено виключно для «механічних» транспортних засобів. Механічними вважають скутери з електродвигуном потужністю від 3 до 4 кВт, а також усі транспортні засоби із двигуном внутрішнього згоряння.
Якщо скутер має потужність менше 3 кВт, він не належить до категорії «механічний» і відповідно не передбачає для водія необхідності мати при собі посвідчення водія та реєстраційний документ. Якщо транспортний засіб з електродвигуном має потужність понад 3 кВт, наявність зазначених документів є обов`язковою.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу серії ЕПР1 №608601 від 07.03.2026, водій ОСОБА_1 у с. Боярка керував електроскутером Crosser не маючи при цьому права керування даним транспортим засобом, а саме посвідчення водія відповідної категорії. При цьому, у протоколі не зазначено якої ж потужності був двигун такого транспортного засобу. Жодних інших доказів на підтвердження належності вказаного електроскутеру до механічних транспортних засобів суду не надано.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Отже, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необхідність закриття адміністративної справи за ч.5 ст.126 КУпАП за відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.
Як учасник бойових дій, водій звільняється від сплати судового збору.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 36, 173-2 ч. 1, 40-1, 130, 283-284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», 

ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що тсановить 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.
Отримувач коштів: ГУК у Черкаській області/Черкаська обл/21081300;
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37930566;
Банк отримувача:Казначейство України (ел. адмін. подат.)
Рахунок отримувача: UA918999980313030149000023001
Код класифікації доходів бюджету: 21081300
Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері безпеки дорожнього руху.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, негайно подаються до суду.
Відповідно до ч.1ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
У разі несплати правопорушником у зазначений термін штрафу у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути з порушника подвійний розмір штрафу, який становить 81 600 гривень.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання нею законної сили.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Сергій ПІЧКУР