Справа № 638/23868/25
Провадження № 3/638/529/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
24 березня 2026 року        м. Харків
Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Агапов Р.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від 7-го управління Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка працює на посаді начальника Управління електронного урядування Департаменту цифрової трансформації Харківської міської ради, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу № 752 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , будучи 16.12.2024 звільненою з посади начальника Управління електронного урядування Департаменту цифрової трансформації Харківської міської ради, являючись відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб?єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам абз. 1 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 16.01.2025 о 21.12, подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01.01.2024 по 16.12.2024, (при звільненні) (далі - декларація при звільненні), чим вчинила правопорушення, пов?язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
12 січня 2026 року ОСОБА_1 надала пояснення по справі, де вказала, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки несвоєчасне подання декларації було зумовлене непереборними та незалежними від неї обставинами. 
Також зазначила, що мала обов?язок подати декларацію при звільненні до 15 січня 2025 року включно. Вказала, що про необхідність подання такої декларації вона була поінформована Уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції Департаменту цифрової трансформації Харківської міської ради під час процедури звільнення.
Фактично декларацію з позначкою «при звільненні» за період з 01.01.2024 по 16.12.2024 нею було подано 16 січня 2025 року, тобто із затримкою на один календарний день від граничного строку. Зазначене порушення строку відбулося виключно з об?єктивних причин, які не залежали від її волі, та не були наслідком умислу, недбалості чи небажання виконувати вимоги чинного законодавства.
Відмітила, що на момент подання декларації вона перебувала на території Харківської області та м. Харкова, де безпекова ситуація залишалася вкрай складною, а територїї включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376). У зазначений період мали місце постійні ракетні та артилерійські обстріли, тривалі відключення електроенергії, а також системні перебої з доступом до мережі Інтернет.
Вказані обставини суттєво ускладнювали, а в окремі дні унеможливлювали своєчасний доступ до електронних державних сервісів, зокрема, Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Крім того, період її звільнення супроводжувався складними життєвими обставинами, пов?язаними зі зміною місця роботи, адаптацією до нових умов праці та наявністю сімейних проблем у зв?язку з призовом чоловіка на військову службу під час мобілізації, що в сукупності істотно вплинуло на її емоційний та фізичний стан.
Безпосередньо у день, коли спливав граничний строк подання декларації, подати її технічно не виявилося можливим саме через відсутність стабільного електропостачання та інтернет-зв?язку. Як тільки з?явилася реальна технічна можливість доступу до відповідних електронних сервісів, нею було негайно вжито всіх необхідних заходів, і декларацію при звільненні було подано у повному обсязі. 
Також ОСОБА_1 зазначила, що відомості, зазначені в поданій нею декларації, є повними, достовірними та відповідають дійсному майновому стану. Вона не мала та не має на меті приховувати будь-яку інформацію чи уникати фінансового контролю.
Крім того, ОСОБА_1 вказала, що відповідальність, яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, стосується, зокрема, неподання або несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Суб?єктивною стороною зазначеного правопорушення є вина у формі умислу або необережності. (Тобто особа усвідомлювала, що не подає декларацію/подає невчасно, або не усвідомлювала, але мала б усвідомлювати).
Суб?єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Суб?єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді неподання або несвоєчасного подання декларації, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що несвоєчасне подання декларації при звільненні було спричинене сукупністю об?єктивних, непереборних та незалежних від неї обставин, пов?язаних із воєнним станом, безпековою ситуацією та технічними перебоями, а не її умислом чи зневажливим ставленням до вимог закону. Вказала, що існували поважні причини несвоєчасності подання нею декларації.
Також зазначила, що внаслідок несвоєчасності подання нею декларації жодних шкідливих наслідків для охоронюваних інтересів держави не настало. За таких обставин, ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі, у зв?язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУПАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 у судовому засіданні вказала, що працювала в Департаменті цифрової трансформації Харківської міської ради та звільнилася звідти, проблем з поданням декларацій не мала, була проінформована про необхідність подання декларації. Вказала, що через постійні вимкнення світла подала декларацію із затримкою на один календарний день від граничного строку його подання. 
Прокурор Кіншакова Н.В. у судовому засіданні вказала, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вважає, що є підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та просить накласти на неї стягнення у виді штрафу.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та прокурора, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Як вбачається зі змісту примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.
Згідно з абз. 3 ст. 7 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку, встановленому Законом України "Про запобігання корупції".
Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, яка діяла до внесення змін на підставі Закону України від 20.09.2023 № 3384-IX) особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. 
Виходячи з вищевикладеного, судом було встановлено, що ОСОБА_1 , яка, на той період, працювала на посаді начальника Управління електронного урядування Департаменту цифрової трансформації Харківської міської ради, була суб?єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та, згідно положень абз. 1 ч. 2 ст. 45 вказаного закону, була зобов`язана подати протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. 
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю доведена доказами, які містяться у матеріалах справи, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 752; копією особової картки № 34, посадовою інструкцією начальника Управління електронного урядування Департаменту цифрової трансформації Харківської міської ради, попередженням про обов`язок подання декларації, копією трудової книжки, присягою посадової особи місцевого самоврядування, розпорядженням № 1557/2К від 09.12.2024 «Про звільнення із займаної посади», письмовими поясненнями ОСОБА_1 , листом НАЗК № 47-06/82499-25 від 08.10.2025, повідомленням № 84/о/580-25 від 22.01.2025, а також копією декларації при звільненні.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Щодо письмових пояснення ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
Так, частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
При цьому, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Таким чином, для наявності цього елементу складу правопорушення необхідно встановити сукупність двох обставин: 1) факт подання декларації поза межами встановленого законом строку; 2) відсутність поважних причин для такої затримки.
Відповідно до роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами слід розуміти неможливість особи вчасно подати декларацію у зв`язку з хворобою за наявності медичного висновку, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб сайту НАЗК, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою. Перелік поважних причин не може бути вичерпним, є оціночним поняттям та з`ясовується судом в кожному конкретному випадку притягнення особи до відповідальності.
Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації. При цьому, умисел можливий лише за умови обізнаності про відновлення подання декларацій.
Суд вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачається умисел на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01.01.2024 по 16.12.2024, (при звільненні), оскільки остання була належним чином проінформована про обов`язок та необхідність подання такої декларації, вона не була позбавлена можливості подати її раніше, протягом граничного 30-денного строку. Окрім того, суд зазначає, що особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано доказів поважності причин пропущення строків подачі декларації.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 283, 284, ч.1 ст.172-6 КУпАП суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 665 грн 60 коп. судового збору в користь держави.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний штраф в дохід держави.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення такої постанови до Харківського апеляційного суду.

Суддя Р.О. Агапов