ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3077/26 Справа № 243/6205/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дюміна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Макарова М.О., Свистунової О.В.,
за участю секретаря судового засідання — Шаповалової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, в інтересах якої діє адвокат Ковалюх Василь Миколайович, на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2020 року, у складі судді Дюміної Н.О. по справі №243/6205/20 за заявою  ОСОБА_2 , заінтересовані особи — Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради Донецької області, Слов`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації, Слов`янське об`єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту батьківства, – 
ВСТАНОВИЛА: 

У липні 2020 року заявник ОСОБА_2 звернулася через суд із заявою, яку уточнила у вересні 2020 року, про встановлення факту того, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводився батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, обґрунтовуючи це тим, що з 23 квітня 2011 року по 18 березня 2020 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживали у будинку АДРЕСА_1 та іноді в квартирі її батьків - АДРЕСА_2 та квартирі АДРЕСА_3 . У цих стосунках у заявниці та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син – ОСОБА_4 , про що 11 червня 2013 року Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області був зроблений актовий запис №58 про народження дитини. На час реєстрації народження дитини у книзі реєстрації народжень вони не перебували у шлюбі із ОСОБА_3 , та відповідної заяви до РАЦС він не подавав про зазначення його батьком дитини. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер та зазначення його батьком дитини так вирішено і не було.
Заявник наголошує, що весь час за їх спільне проживання зі ОСОБА_3 останній піклувався про її стан, як вагітної дитиною, так і після народження сина, забезпечував продуктами харчування, ліками та іншим отрібним їй та дитині, спілкувався з лікарями, коли заявник знаходилась у лікарні. У відповідності до медичних рекомендацій, ОСОБА_3 пройшов медичні обстеження, флюорографію, як батько дитини та чоловік заявника. Після пологів ОСОБА_3 забрав її з дитиною із лікарні додому. З моменту народження дитини ОСОБА_3 приймав активну участь у догляді за нею, приймав участь у вихованні дитини, піклувався про стан здоров`я, про фізичний та духовний розвиток дитини, купував дитині різноманітні іграшки, предмети одягу, побуту. У 2019 році ОСОБА_3 влаштував сина у загальноосвітню школу №2 міста Миколаївка Донецької області, а в період навчання дитини постійно піддержував контакт з вчителями, представниками адміністрації учбового закладу, цікавився успіхами дитини у навчанні, поведінкою дитини, постійно відвідував батьківські збори, допомагав дитині робити домашні завдання.
ОСОБА_3 завжди називав ОСОБА_5 своїм сином, а себе його батьком до своєї смерті.
Заявник наголошує, що встановлення даного факту їй необхідно для внесення змін до актового запису про народження дитини із зазначенням в свідоцтві про народження дитини його батьком ОСОБА_6 , та в подальшому - з метою оформлення дитині пенсії по втраті годувальника та в подальшому з метою оформлення спадкових справ дитини після смерті батька.
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2020 року заяву ОСОБА_2 за участі заінтересованих осіб: Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради Донецької області, Слов`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Міністерства юстиції України, Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради про встановлення факту батьківства - задоволено.
Встановлено факт батьківства, а саме, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українець, громадянин України, уродженець міста Донецьк, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Краматорську Донецької області, є батьком дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внесено зміни в актовий запис № 58 від 11 червня 2013 року,
зроблений Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області про народження дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записавши у графі: «Батько» - « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Українець, громадянин України, уродженець міста Донецьк, адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , залишивши в графі «Прізвище дитини»- « ОСОБА_7 » (а.с.154-156). 
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 , як особа, що не брала участі у справі, через свого представника — адвоката Ковалюха В.М. у грудні 2025 року засобами поштового зв`язку подав безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, залишивши заяву ОСОБА_2 без розгляду, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не було враховано наявність спадкоємців після ОСОБА_3 , а рішення у даній справі безпосередньо впливає на їх спадкові права та інтереси, що не може бути розглянуто в порядку окремого провадження за ст. 293,315 ЦПК України (а.с.160,161).
Інші учасники справи своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подавали, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції та розгляду апеляційної скарги по суті вимог.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з постановленням нового судового рішення, з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11 червня 2013 року, виданого Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками у свідоцтві зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а.с.49).
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо народження із зазначенням відомостей про батька, відповідно до частини 1 ст. 135 СК України № 00021692293 від 05 грудня 2018 року, вбачається, що батько  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.50).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Краматорським міським відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) було зроблено відповідний актовий запис № 855 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).
З копії довідки про причину смерті до форми № 106/о № 83 виданою КЗОЗ Донецьке обласне бюро судових експертиз, судом першої інстанції встановлено, що причиною смерті ОСОБА_3 є атеросклероз аорти (а.с.8 з.б.).
У відповідь на адвокатський запит СКП «Ритуальна служба» за вих. № 01/7-174 від 08 липня 2020 року було надано відповідь, що згідно Книги реєстрацій поховань на кладовищі «Новому», дійсно похований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Крім цього судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Миколаївської міської ради (а.с.13).
Згідно акту від 07 листопада 2020 року, затвердженого головою мікрорайону «Заводський», сусіди ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили факт спільного мешкання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з квітня 2011 року до березня 2020 року (а.с.14).
Адміністрація Миколаївського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2 Миколаївської міської ради повідомила, що ОСОБА_4 навчається у вказаному закладі у 2 класі. Батько ОСОБА_3 протягом 2019 -2020 навчального року брав участь у вихованні сина: відвідував батьківські збори, був присутнім на класних заходах, новорічному ранку, приводив сина до школи та забирав додому. Остання зустріч із класним керівником у закладі відбулася 12 березня 2020 року (а.с.15).
З довідки № 10-28/00251 від 17 липня 2020 року, виданої директором СО ПАТ «Донбасенерго» «Енергосоцінвест», вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2018 року по теперішній час відвідує спортивну секцію дзюдо, керівником якої є тренер – викладач СК СО ПАТ «Донбасенерго» «Енергосоцінвест» - ОСОБА_11 .. Батько дитини ОСОБА_3 з перших тренувань приймав участь у вихованні сина, за весь час з 2018 року по 2020 рік супроводжував дитину на турніри, спілкувався з тренером, цікавився спортивними досягненнями сина (а.с.16).
У відповідь на адвокатський запит КНП «Слов`янська центральна районна лікарня» повідомила, що ОСОБА_2 перебувала у пологовому відділенні з 29 травня 2013 року по 03 червня 2013 року. Дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 о 04-35 годині, доношена, вага при народженні 4000,00 гр, зріст 53 см. Передбачуваний період зачаття - 30.08.2012-13.09.2012. В індивідуальній картці вагітної ОСОБА_2 вказано, що вона знаходиться в незареєстрованому шлюбі. В обмінній карті вагітної ОСОБА_2 присутні результати флюорографічного обстеження ОСОБА_3 , як чоловіка (а.с.17, 42-46).
Судом першої інстанції встановлено, що той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживали з квітня 2011 року в незареєстрованому шлюбі підтверджується показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які показали, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешкали однією сім`єю з 2011 року, вони підтримували дружні відносини. Укласти шлюб заважала спочатку хвороба сестри Ставицького, потім її смерть, потім хвороба матері, смерть батька, хвороба дитини, смерть матері Ставицького. Під час спільного проживання в них ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_5 . Ставицький був гарним батьком, дуже любив дитину, займався його вихованням, утримував матеріально, тобто визнавав його своїм сином. 
Також на підтвердження факту батьківства ОСОБА_3 до матеріалів справи додані спільні фотографії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , також і разом із новонародженим сином. 
Суд першої інстанції, допитавши ОСОБА_2 в якості свідка, встановив, що ОСОБА_2 зі ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах з квітня 2011 року по день його смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 . В шлюбі ОСОБА_3 не перебував, інших дітей не мав. Його батьки померли, батько ІНФОРМАЦІЯ_5 , мати ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
Згідно інформації, наданої Слов`янським міським відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), актових записів про народження дітей, батьком яких було б зазначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за відомостями, внесеними до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відсутні.
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00028490741 від 11 листопада 2020 року ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00028490929 від 11 листопада 2020 року ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .
З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 22 січня 1994 року уклав шлюб з ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
15 лютого 1997 року шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , було розірвано, що вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 00028498735 від 11 листопада 2020 року.
З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 01 березня 1997 року уклав шлюб з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
28 липня 2000 року шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , було розірвано, що вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 00028499202 від 11 листопада 2020 року.
Державний нотаріус Першої слов`янської державної нотаріальної контори на запит суду повідомила про відсутність спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.113).
Задовольняючи вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції вважав доведеним заявником факту батьківства ОСОБА_3 щодо неповнолітньої дитини заявника — ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є наслідком зміни відомостей до актового запису №58 від 11 червня 2013 року щодо батька дитини, та, в силу ст. 128,130 СК України, таку заяву розглянуто в порядку окремого провадження за ст. 315 ЦПК України.
Колегія суддів не погоджується з такими висновком суду першої інстанції.
Колегія суддів, погоджуючись із доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги наявність спору про право, оскільки у своїй заяві ОСОБА_2 заявляла про встановлення цього факту з метою, зокрема, реалізації права її неповнолітнього сина, щодо якого встановлюється батьківство ОСОБА_3 , на спадкове майно після останнього, що є підставою для застосування ч.4 ст. 315 ЦПК України.
Так, колегією суддів з наданих письмових доказів скаржником встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_15 , а, відтак, племінником померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.164-168).
З відповіді приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Засоріна А.І. №930/01-16 від 17 вересня 2025 року встановлено, що згілно спадкової справи №49/2020, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_15 , спадкоємцями, що прийняли спадщину, є її онуки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.168 зворот).
Колегія суддів відзначає, що нормами ч.4 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду, оскільки в такому випадку дане питання не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.
Однак суд першої інстанції, в порушення вимог зазначеної статті, ухвалив рішення по суті заявлених вимог, не з`ясувавши наявність усіх інших спадкоємців після ОСОБА_3 та його батьків, що також не відповідає зазначеній нормі та є підставою для залишення вимог без розгляду після відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України - окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Таким чином, поняття «спір про право» пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право. 
При цьому, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Такий висновок виклав Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17.
Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. 
З огляду на вищезазначене, колегія суддів відзначає, що на момент винесення судом першої інстанції рішення по справі вже існували інші спадкоємці.
Враховуючи, що рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2020 року впливає на спадкові права ОСОБА_1 , як спадкоємця за правом представлення після бабусі ОСОБА_15 , існує спір про спадкове право.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів приймає до уваги та наголошує, що спеціальною нормою, яка регулює процесуальний порядку розгляду справ такої категорії є ч.4 ст. 315 ЦПК України, на підставі якої вимоги заявниці належить залишити без розгляду, що також узгоджується і з висновками, викладеними Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.
Враховуючи, що колегією суддів встановлено наявність між сторонами спору про право, колегія суддів, на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України, доходить висновку, що рішення суду першої інстанції належить скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення про залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 377 ЦПК України, колегія суддів, –
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, в інтересах якої діє адвокат Ковалюх Василь Миколайович — задовольнити.
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2020 року —  скасувати та ухвалити нове рішення.
Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи — Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради Донецької області, Слов`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Управління соціального захисту населення Слов`янської районної державної адміністрації, Слов`янське об`єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту батьківства — залишити без розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Вступна та резолютивна частини постанови проголошені “17” березня 2026 року.
Повний текст постанови складено “26” березня 2026 року. 
Головуючий:          В.С. Городнича

Судді:           М.О.Макаров        
О.В. Свистунова