ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/35700/25
Провадження № 33/820/169/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Косюка Р.М., апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - 
в с т а н о в и л а:
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.
Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 01 грудня 2025 року о 22 год. 20 хв. по вул. Вінницькій, 1/3 в м. Хмельницькому керував автомобілем Subaru, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільненість ходи, мови) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2026 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Посилається на недотримання порядку проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який передбачений ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.
Стверджує, що працівники поліції його доставили в медичний заклад без направлення на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки таке направлення було виписане одночасно із висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, зазначає, що із даного висновку вбачається, що ознак наркотичного сп`яніння у нього виявлено не було.
Отже, вважає, що суд прийшов до помилкового висновку суду про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження – закриттю.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Косюк Р.М. підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , просив скасувати постанову суду з підстав викладених у ній. Також, захисник доповнив, що предметом дослідження біологічного середовища можуть не лише сеча, а й інші (альтернативні) зразки біологічного середовища, які визначені положеннями пункту 11 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Заслухавши сторону захисту, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів адміністративної справи вбачається, що суд першої інстанції прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, на підставі даних, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 529189 від 02.12.2025 року (а.с.1); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.12.2025 року (а.с.4), висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.12.2025 року (а.с.3);відеозаписі з нагрудних камер поліцейського (а.с.7).
Проте, аналіз цих доказів судом апеляційної інстанції, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення та винесеної за результатами його розгляду постанови суду, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки у закладі охорони здоров`я не зміг здати зразки біологічного середовища, а саме сечі, на аналіз, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП та передбачений затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року.
Відповідно до п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Згідно ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» встановлення наявності стану наркотичного сп`яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов`язки щодо проведення медичного огляду (обстеження). 
Відповідно до п.6 розділу ІІІ даної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу є обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п.7). Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п.11). Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п.12 цього розділу (п.12).
Отже, виходячи із зазначених норм, огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння, з обов`язковим проведенням лабораторного дослідження.
Як вбачається із відеозапису події, ОСОБА_1 погодився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та проїхав до медичного закладу. У закладі охорони здоров`я медичний працівник запропонував йому здати біологічний матеріал (сечу) для відповідних досліджень, чого він зробити не зміг у зв`язку з фізіологічними особливостями організму. При цьому, даним відеозаписом зафіксовані неодноразові спроби ОСОБА_1 здати такий біологічний матеріал. Незважаючи на неможливість здачі біологічного матеріалу на дослідження (сечі), медичним працівником не було запропоновано надати інші (альтернативні) зразки біологічного середовища, а саме ті, які передбачені положеннями пункту 11 (слина та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук) (а.с.7). У разі неможливості в обстежуваної особи взяти зразки вищевказаних біологічних середовищ для дослідження використовується кров, яка також відбирається у разі перебування особи у непритомному стані після ДТП. 
Отже, апеляційний суд вважає, що наведений порядок дотриманий не був, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що у ОСОБА_1 було відібрано (чи запропоновано здати) зразки іншого біологічного середовища, крім сечі, з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння або докази його відмови здати такі зразки. При цьому, фізіологічна неспроможність надати необхідну кількість матеріалу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, у даному випадку, не може свідчити про те, що ОСОБА_1 умисно ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.
За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. 
Керуючись ст. 247 ч. 1 п.1, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суддя –

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  задовольнити. 
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, – скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: