САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Справа №206/7350/25
2/206/839/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

26.02.2026 року Суддя Самарського районного суду міста Дніпра Румянцев О.П., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, - 

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2025 року представник позивача АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» Біла Т.А. звернулася до Самарського районного суду м. Дніпра з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків. В обґрунтування свої вимог позивач зазначив те, що 28.07.2003 року між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ОСОБА_1 укладений договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області №5915019 та відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , користується електричною енергією на власні побутові потреби та є споживачем електричної енергії. 19.09.2018 року відповідача було відключено від електропостачання у зв`язку з поточною заборгованістю за спожиту електричну енергію, що підтверджується завданням на виконання робіт з відключення побутових споживачів від 19.09.2018 (позиція 33 згідно списку). 06.04.2025 року під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з п.2.3.3, що відповідає п.8.4.2 ПРРЕЕ було виявлено розкрадання електричної енергії та складено Акт про порушення №Дн 009073, яким зафіксовано: «самовільне підключення струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі, що не є власністю АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано алюмінієвим дротом перерізом 2*4 мм кв. від розподільчого щита до потрійної розетки приховано, виявити яке при контрольному огляді приладу обліку можливості не було. Для виявлення місця підключення були використані сигналізатор прихованої проводки «Дятел Е121, показчик напруги «Поиск-1 №9490, здійснений частковий демонтаж захисних панелей. При включенні навантаження, імпульси відсутні, покази приладу обліку не змінюються, внаслідок чого електрична енергія споживається, проте лічильником не враховується. Порушення продемонстровано споживачу». Акт про порушення складено в присутності ОСОБА_2 , який допустив уповноважених представників позивача до проведення технічної перевірки. Вказаний Акт про порушення ОСОБА_2 підписав без жодних зауважень чи заперечень, що свідчить згоду з виявленим порушенням правил. Також, Акт про порушення № Дн009073 від 06.04.2025 був складений в присутності відповідача, який підписав даний акт про порушення без жодних зауважень чи заперечень, що свідчить згоду з виявленим порушенням Правил. Отже, Відповідач за допомогою самовільного дооблікового підключення користувався електричною енергією поза приладом обліку, не сплачуючи за неї як за товар. За результатами перевірки 06.04.2025 року, що зафіксовано Актом про порушення № Дн009073, відповідач розкрадає електричну енергію та використовує її поза приладом комерційного обліку. В акті про порушення № Дн009073 від 06.04.2025 року вказані всі необхідні дані для проведення розрахунку спричинених збитків, а саме місце підключення, переріз дротів, що були задіяні у схемі підключення та їх тип та провід. Згідно до акту, дата засідання комісії була визначена на 15.05.2025 року. 15.05.2025 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення № Дн009073 від 06.04.2025 року, на якому прийнято рішення про нарахування вартості недорахованої електричної енергії в сумі 32587,54 грн. та складено протокол №44/25.  Відповідач на засідання комісії з`явився та був згоден з виявленим порушенням Правил та проведенням комісією нарахування вартості недорахованої електричної енергії за розкрадання ним електричної енергії. Протокол засідання комісії, розрахунок та досудову претензію отримав. 15.05.205 року відповідач отримав досудову претензію за актом про порушення на суму 32587,54 грн., яка по теперішній час є невідшкодованою. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 32587,54 грн., судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4800,00 грн.
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 26 грудня 2025 року справу відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. 
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні підстави. 
Судом встановлено, що 28.07.2003 року між АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та ОСОБА_1 укладений договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області №5915019 та відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
Відповідач зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , користується електричною енергією на власні побутові потреби та є споживачем електричної енергії.
19.09.2018 року відповідача було відключено від електропостачання у зв`язку з поточною заборгованістю за спожиту електричну енергію, що підтверджується завданням на виконання робіт з відключення побутових споживачів від 19.09.2018 (позиція 33 згідно списку).
06.04.2025 року під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з п.2.3.3, що відповідає п.8.4.2 ПРРЕЕ було виявлено розкрадання електричної енергії та складено
Акт про порушення № Дн009073, яким зафіксовано: «самовільне підключення струймоприймачів та електропроводки до електричної мережі, що не є власністю АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано алюмінієвим дротом перерізом 2*4 мм кв. від розподільчого щита до потрійної розетки приховано, виявити яке при контрольному огляді приладу обліку можливості не було. Для виявлення місця підключення були використані сигналізатор прихованої проводки «Дятел Е121, показчик напруги «Поиск-1 №9490, здійснений частковий демонтаж захисних панелей. При включенні навантаження, імпульси відсутні, покази приладу обліку не змінюються, внаслідок чого електрична енергія споживається, проте лічильником не враховується. Порушення
продемонстровано споживачу».
Також, Акт про порушення № Дн009073 від 06.04.2025 був складений в присутності відповідача, який підписав даний акт про порушення без жодних зауважень чи заперечень, що свідчить згоду з виявленим порушенням Правил.
Отже, Відповідач за допомогою самовільного дооблікового підключення користувався електричною енергією поза приладом обліку, не сплачуючи за неї як за товар. За результатами перевірки 06.04.2025 року, що зафіксовано Актом про порушення № Дн009073, відповідач розкрадає електричну енергію та використовує її поза приладом комерційного обліку.
15.05.2025 року відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення № Дн009073 від 06.04.2025 року, на якому прийнято рішення про нарахування вартості недорахованої електричної енергії в сумі 32587,54 грн. та складено протокол №44/25.  
15.05.205 року відповідач отримав досудову претензію за актом про порушення на суму 32587,54 грн., яка по теперішній час є невідшкодованою. 
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує.
За положеннями ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.
Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» та п.48 Правил визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.
Відповідно до п.48 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією.
Згідно з п.53 Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.
Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.
Такі ж положення визначені п. 6.41 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 N 910) та п 4.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ N 562 від 04.05.2006 року (далі Методики).
Відповідно до п.27 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року, відповідач зобов`язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати безперешкодний доступ представникам електропостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або до іншого об`єкту для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки, для здійснення заходів передбачених Правилами, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них, своєчасно виконувати обґрунтовані вимоги постачальника електроенергії та вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень, узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки.
Пунктом 6.40 Правил визначено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідач допустив без облікове споживання електричної енергії, самовільне підключення до мереж оператора системи розподілу та користування без приладу обліку.
Обставини, які б звільняли відповідача від відповідальності відсутні.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а заподіяні позивачу збитки у розмірі 32587,54 грн., повністю підтверджується письмовими матеріалами справи, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню. 
З приводу вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Положенням статті 10 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом.
Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частини 1-3статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
За приписами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги; 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію Договору про надання правової допомоги, копію свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю.
Представником позивача не надано суду документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, також не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, та будь-яких інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. На думку суду, надані представником позивача документи є недостатнім доказом того, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4800,00 грн.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4800,00 грн.
Згідно ст.141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. 
На підставі вищевикладеного, ст.ст.16, 22, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п.1, 37, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006 року, ст.ст.5-13, 34, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-279, 280-284 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» (м. Дніпро, вул. шосе Запорізьке, 22, ЄДРПОУ 23359034) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про відшкодування збитків – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 32587,54 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя     О.П.Румянцев