Справа № 367/13298/25				Головуючий у І інстанції Мерзлий Л.В.	
Провадження № 33/824/1164/2026 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП				Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р. 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Шроль В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 08 грудня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою, 26.10.2025 року о 10 год. 00 хв. в сел. Ворзель, вул. Курортна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом JEEP COMMANDER, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду в установленому порядку на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився , чим порушив п. 2.5. ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, а справу розглянуто без повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Вказує, що суддею не надано належної оцінки тим обставинам, що працівниками поліції порушено вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки вони не повідомили його про конкретну причину зупинки транспортного засобу.

Зазначає, що огляд було проведено з порушенням вимог закону, оскільки відповідно до ст. 266-1 КУпАП та Порядку, затвердженого Постановою КМУ №32 від 12.01.2024 року, огляд військовослужбовців на стан сп`яніння проводиться за спеціальною процедурою, із залученням уповноважених осіб Військової служби правопорядку. 

Також зазначає, що йому не було належним чином роз`яснено його право протягом визначеного законом часу самостійно пройти медичний огляд та надати відповідні докази до суду. 

Крім того, зазначає, що працівниками поліції порушено вимоги ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки йому не було роз`яснено його права, зокрема право відмовитися від надання пояснень щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. 

Вказує, що наявність його підпису у бланку пояснень не може вважатися належним підтвердженням виконання працівниками поліції своїх процесуальних обов`язків, оскільки відеозапис реальної процедури, як об`єктивний доказ, не підтверджує ознайомлення ОСОБА_1 з цим правом.

Крім того, до апеляційної скарги долучена заява про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи проведений без участі ОСОБА_1 , останній отримав запізно копію постанови та в силу перебування на військовій службі не мав можливості своєчасно звернутися з апеляційною скаргою.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 08.12.2025 року, а апеляційна скарга на неї подана на пошту 02.01.2026 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся без його участі ,копія постанови в строк, передбачений ст. 285 КУпАП вручена не була, у зв`язку з чим причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними. 

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисник на апеляційний розгляд не з`явилися, від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

Вимогами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується доказами, які містяться у матеріалах справи, зокрема, у відеозапису події, на якому зафіксовано, як останній пояснив, що напередодні вживав спиртні напої та на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу , а також у закладі охорони здоров`я. 

Доказам по справі суддя надав належну правову оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не пояснили  ОСОБА_1  причину зупинки, не свідчать про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження про не роз`яснення ОСОБА_1  прав, передбачених ст.268 КУпАП,суперечить змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення, у п.13 якого зазначений факт засвідчений особистим підписом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що огляд військовослужбовців на стан сп`яніння проводиться за спеціальною процедурою, то вони є безпідставними.

За змістом ч.2 ст.266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, , виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Доказів того, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом 26.10.2025 року о 10:49, виконував обов`язки військової служби, матеріали справи не містять, а перебування його у статусі військовослужбовця не свідчить про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння мав би провадиться за правилами ст.266-1 КУпАП. 

Посилання у апеляційній скарзі як на підставу скасування судового рішення на те, що поліцейській не роз`яснив ОСОБА_1 право протягом визначеного законом часу самостійно пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння та надати відповідні докази до суду, є необґрунтованими, оскільки таких обов`язків на поліцейського нормативно-правовими актами не покладено.
Інших міркувань, які б ставили під сумнів правильність висновку судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ірпінського міського суду Київської області від 08.12.2025 року. 

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 08 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль