Справа № 420/28980/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 серпня 2025 року (документ сформований через систему Електронний суд 22.08.2025) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_3 ), в якій позивач просить:
Визнати неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ) щодо відмови у розгляді скарги ОСОБА_1 від 01.08.2025 щодо бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не виконання рішення судів (420/25043/24 від 25 вересня 2024 року, справа 420/29698/24 від 10 грудня 2024 року)
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ) розглянути скаргу ОСОБА_1 від 01.08.2025 щодо бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не виконання рішення судів - у відповідності до висновків суду.
Ухвалою від 26 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не розглянув скаргу по суті від 01.08.2025 року щодо неправомірних дій зі сторони підвідомчої структури відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Підставою звернення зі скаргою на керівника та виконуючого обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_6 є набуття законної сили трьох рішень судів: Рішення Одеський окружний адміністративний суд , справа 420/25043/24 від 25 вересня 2024 року у складі: головуючого судді - Радчука А.А.,(набрало законної сили 25.10.2024 року) - наразі не виконано. Рішення Одеський окружний адміністративний суд , справа 420/29698/24 від 10 грудня 2024 року у складі: головуючого судді Білостоцького О.В. (набрало законної сили 10.01.2025 року) - наразі не виконано. Рішення Одеський окружний адміністративний суд, справа 420/30420/24 від 20 травня 2025 року набрало законної сили 20.06.2025 року).
Позивач просив провести службове розслідування щодо порушення прав позивача та забезпечити поновлення порушених прав позивача щодо рішення судів.
На думку позивача відповідь на його заяву із посиланням на те, що скарги, подані з порушенням строків визначених статтею 17 Закону України "Про звернення громадян ", не підлягають розгляду по суті та орган державної влади не має правових підстав виходити за межі своїх повноважень чи розглядати питання поза межами встановленої компетенції, є безпідставними, оскільки мова йде про бездіяльність посадових осіб керівної ланки третьої особи.
В даному же випадку мова йде про три рішення суду, два з яких перебувають у примусовому виконанні і які третя особа не виконує вже протягом тривалого часу за що отримав штраф, який навіть не оскаржив.
Позивач зазначає, що статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення, та згідно зі статтею 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника, а це є відповідач.
Рішення судів (Справа 420-25043-24, Справа 420-29698-24) третя особа ІНФОРМАЦІЯ_6 не виконав, тобто це є триваюче правопорушення і строки ніяк не можуть бути порушенні зі сторони позивача.
Тобто ОСОБА_1 довів що відповідач свідомо не бажає притягати до дисціплінарної відповідальності керівника третьої особи їх структурного підрозділу за бездіяльність в частині не виконання рішення судів (Справа 420-25043-24, Справа 420-29698-24).
Позивач зазначає, що рішення судів не виконано зі сторони ІНФОРМАЦІЯ_6 і наразі чим порушено пряму норму Конституції України бо це і є бездіяльність (Справа 420-25043-24, Справа 420-29698-24).
До суду 06 жовтня 2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшли пояснення, в яких на виконання ухвали суду повідомлено про виконання рішення по справі № 420/25043/24, а саме була надана відповідь на інформаційний запит від 01.08.2024 року листом від 22.10.2024 року.
Щодо рішення суду по справі № 420/29698/24 представником третьої особи повідомлено, що направлено відповідь на інформаційний запит від 12.09.2024 року листом від 24.01.2025 року.
Своєю чергою, до суду 09 жовтня 2025 року від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких не погоджується із наданими представником ІНФОРМАЦІЯ_3 із відповідями на його запит на виконання рішень суду.
Також до суду 15 жовтня 2025 року від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету відповідача 26.08.2025, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа від 27.08.2025 року.
Відзив на позовну заяву не надходив.
Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.
Суд встановив, що позивач подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 скаргу на дії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01 серпня 2025 року, в якій просив провести службове розслідування, перевірку щодо порушення прав позивача щодо наведених у скарзі обставин, щодо діяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 , які встановлені рішеннями судів; забезпечити поновлення порушених прав позивача із ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо рішення судів Справа № 420/25043/24, справа № 420/29698/24, справа № 420/30420/24; усунути причини порушених прав зі сторони посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом звільнення вказаних осіб хто не надавав інформацію або вчинив протиправні дії з займаних посад та цьому надати документальне підтвердження.
На вказану скаргу ІНФОРМАЦІЯ_7 листом від 19 серпня 2025 року № 943/15685 надав відповідь, в якій повідомив, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про звернення громадян» скарга на рішення, що оскаржувалось, може бути подана до органу або посадової особи вищого рівня протягом одного року з моменту його прийняття, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення громадянина з прийнятим рішенням. Частиною другою зазначеної статті прямо передбачено, що скарги, подані з порушенням встановленого строку, розгляду не підлягають.
З огляду на викладене, у разі пропуску передбаченого законом строку для подання скарги, відповідний орган не має правових підстав для її розгляду по суті.
Разом з цим повідомлено, що ухвалені рішення у справах № 420/25043/24, № 420/29698/24, № 420/30420/24 є обов`язковими до виконання на всій території України. Контроль за виконанням судових рішень здійснюється органами державної виконавчої служби. У разі невиконання рішення суду винні посадові особи можуть бути притягнуті до відповідальності, передбаченої законодавством.
У зв`язку з викладеним повідомлено, що скарги подані з порушенням строків, визначених статтею 17 Закону України «Про звернення громадян» не підлягають розгляду по суті та орган державної влади не має правових підстав виходити за межі своїх повноважень чи розглядати питання поза межами встановленої компетенції.
Своєю чергою, ІНФОРМАЦІЯ_6 зазначив, що на виконання рішення по справі № 420/25043/24 була надана відповідь на інформаційний запит від 01.08.2024 року листом від 22.10.2024 року № С/14368.
Щодо рішення суду по справі № 420/29698/24 представником третьої особи повідомлено, що направлено відповідь на інформаційний запит від 12.09.2024 року листом від 24.01.2025 року №ЮР/1563/1.
Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке. 
Частиною 2 ст.19 Конституції України унормовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до преамбули Закону України «Про звернення громадян» цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб (ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»).
Дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про судоустрій і статус суддів", "Про доступ до судових рішень", "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження", "Про адміністративну процедуру". (ст. 12 Закону України «Про звернення громадян»).
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Згідно з ст. 17 цього закону, скарга на рішення, що оскаржувалось, може бути подана до органу або посадовій особі вищого рівня протягом одного року з моменту його прийняття, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення громадянина з прийнятим рішенням. Скарги, подані з порушенням зазначеного терміну, не розглядаються.
Пропущений з поважної причини термін може бути поновлений органом чи посадовою особою, що розглядає скаргу.
Рішення вищого державного органу, який розглядав скаргу, в разі незгоди з ним громадянина може бути оскаржено до суду в термін, передбачений законодавством України.
Сукупний аналіз наведених норм Закону України «Про звернення громадян» доводить, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України.
Змістом спірних правовідносин є незгода позивача із діями щодо виконання судових рішень, ухвалених на його користь Одеським окружним адміністративним судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Таким законом є Закон України «Про виконавче провадження», відповідно до ст. 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Також відповідно до ч. 5 ст. 372 КАС України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Одним із таких способів, передбачених приписами КАС України є судовий контроль за виконанням судових рішень.
Так, відповідно до ч. 1 ст.381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу (ч. 2 ст. 381-1 КАС України).
За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту своїх прав та відповідач, зазначивши у відповіді від 19 серпня 2025 року № 943/15685 на скаргу позивача, що він не може виходити за межі своїх повноважень та розглядати питання поза межами встановленої компетенції, діяв відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян».
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи викладені сторонами доводи, суд дійшов висновку, що дії відповідача відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчинені у спосіб, передбачені законом, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню в повному обсязі.
Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає. 
У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача. 

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України. 
Суддя Л.Р. Юхтенко

.