Справа № 307/4773/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

19 березня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.
за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2025 року, ухвалене головуючим суддею Чопик В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи
встановив:
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 26.08.2023 в с. Пятихатки на 395,90м+630км Новоукраїнського району, Кіровоградської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода в якій водій ОСОБА_2 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки "Skoda Fabia" р.н. НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки "SKODA OCTAVIА" р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки "SKODA OCTAVIА" ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події, малолітній пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_5 отримала легкі тілесні ушкодження.
За фактом ДТП слідче управління ГУНП в Кіровоградській області 27.08.2023 внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023120000000923. На момент звернення до суду з позовом, Маловисківський районним судом Кіровоградської області розглядається кримінальна справа за обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України ОСОБА_2 .
У результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, батько потерпілого ОСОБА_1 зазнав шкоду. 
Станом на дату вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "Skoda Fabia" р.н. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ "СК "Універсальна", відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №215848756 чинного на дату ДТП.
Позивачем повідомлено відповідача про настання страхового випадку та останній звернувся, в порядку визначеному Законі України №1961-IV від 01.07.2004, із заявами на виплату страхового відшкодування.
Відповідачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 26 800,00 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди, однак станом на дату звернення до суду з даним позовом, відповідач так і не здійснив виплату страхового відшкодування у повному обсязі та у строки встановлені пунктом 36.2 статті 36 Закон України №1961-ІV від 01.07.2004. 
Щодо відшкодування шкоди пов`язаної із втратою годувальника зазначає, що відповідно п.27.2. ст.27 Закон України №1961-ІV від 01.07.2004. 
Пунктом 27.2. статті 27 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV встановлено, що: "Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. 
Позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, надано відповідачу документи, що підтверджують перебування на утриманні в потерпілого його батька, а саме: витяг з ДРАЦС про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 ; пенсійне посвідчення ОСОБА_1 . Серія НОМЕР_3 ; довідку до акту огляду МСЕК ОСОБА_1 Серія 10 ААА №529105; довідку про доходи пенсіонера ОСОБА_1 . На час ДТП загиблий ОСОБА_3 офіційних доходів не отримував, проте, зазначає, що сам факт того, що особа не мала офіційних доходів не може свідчити про те, що утримання батька не відбувалось взагалі.
Отже, зазначає, що в розумінні вищенаведеної норми ЦК України, батько загиблого, який є інвалідом та досяг пенсійного віку є особою, яка має право на відшкодування шкоди у зв`язку із загибеллю сина.
Вважає, що мінімально гарантований загальний розмір страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника, обрахований відповідно до п.27.2 ст.27 Закону України №1961-IV, становить 241 200,00 грн, який розрахований за формулою: 36 х 6 700,00 грн.
Таким чином, вважає, що шкода по втраті годувальника, яка підлягає стягненню з відповідача на користь батька потерпілого становить 241 200 грн, мінімально гарантованого розміру страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника.
З врахуванням наведеного просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на його користь 241 200,00 грн страхового відшкодування пов`язаної з втратою годувальника для батьків; 30.000,00 грн судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги. 

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2025 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування шкоди, заподіяної смертю годувальника, 95 211,00 гривень.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 15 000,00 грн судових витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» в дохід держави судовий збір в розмірі 3028 грн.

У апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення суду про відмову в задоволенні позову. Вказує, що за вказаним страховим випадком ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» вже здійснила виплату моральної шкоди у зв`язку з смертю потерпілого за заявою дружини померлого ОСОБА_5 та сплачено позивачу страхове відшкодування.
Щодо права на відшкодування пов`язаного з втратою годувальника, то зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів (довідки про розмір пенсії, довідки про доходи, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника) перебування його на утриманні загиблого сина. При цьому загиблий ОСОБА_3 не працював та не отримував доходів. Тому вважає, що страховою компанією виконано свій обов`язок стосовно виплати страхового відшкодування у повному обсязі, відповідно до вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

Судом встановлено, що В судовому засіданні встановлено, що 26.08.2023 року близько 23 год. 00 хв. в Кіровоградській обл., Новоукраїнському р-ні, поблизу с. Пятихатки на 395,90м+630км автомобільної дороги М-30 "СтрийТернопіль-Кропивницький-Знам`янка" відбулась дорожньо-транспортна пригода в якій водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки "Skoda Fabia" р.н. НОМЕР_1 виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки "SKODA OCTAVIА" р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки "SKODA OCTAVIА" ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події, малолітній пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_5 отримала легкі тілесні ушкодження. Тобто, порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР України перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася та у результаті якої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинули.
За фактом ДТП Слідче управління ГУНП в Кіровоградській області 27.08.2023 р. внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023120000000923.
Вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2024, ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023120000000923. від 27.08.2023 року, визнано винним за ч.4 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 10 років.
Також, вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2024 задоволено частково цивільний позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», а саме: стягнути з ПрАт «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_5 - 107 200, 00 грн моральної шкоди; 157 400, 00 грн витрат на відшкодування ринкової вартості пошкодженого ТЗ SKODA Octavia, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ; 12417, 00 грн. витрат пов`язаних з похованням померлого; 40 000, 00 грн - витрат пов`язаних з встановленням надгробного пам`ятника; 11572, 00 грн - витрат пов`язаних з лікуванням.

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , батьком його є позивач ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_6 .
З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
З копії посвідчення серії НОМЕР_6 виданого 03.03.2011 року, вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, безстроково.
Згідно довідки № 5288302243291275 від 06.03.2024, виданої начальником управління обслуговування громадян ГУ ПФУ України в Закарпатській області Н. Семенюк виконавчим позивач ОСОБА_1 отримував пенсію за період серпень 2022 по лютий 2023 в розмірі 2100 грн. щомісячно та березень 2023 по липень 2023 в розмірі 2520 грн. щомісяця. 
Відповідно до страхового полісу №ЕР-21584756, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки "Skoda Fabia" р.н. НОМЕР_1 , була застрахована в ПРАТ "СК "Універсальна", страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та і здоров`ю ставила 320 000 (триста двадцять тисяч) грн, а за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частинами 1, 2 ст. 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.
Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно ч. 27.2 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Оскільки батько померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 є пенсіонером, інвалідом, перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та має дохід у вигляді пенсії, а тому має право на відшкодування шкоди пов`язаної із втратою годувальника.
Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 6700 грн.
Зважаючи на зазначене сума страхового відшкодування складає: 36 х 6700 = 241 200 грн. 
Однак, згідно з п. 9. 4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Як встановлено судом, за полісом № ЕР 215848756 встановлено ліміт 320 000, 00 грн за шкоду заподіяну життю та здоров`ю, таким чином з врахуванням вже проведених виплат, залишок на відшкодування за лімітом становить 95 211, 00 грн. (320 000, 00 грн. (ліміт) - 26 800, 00 грн. (мор. шкода виплачена позивачу ОСОБА_1 ) - 26 800, 00 грн. (мор. шкода виплачена ОСОБА_7 ) а інші суми відповідно вироку Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2024 стягнуто на користь ОСОБА_5 , а саме: 107 200, 00 грн. (мор. шкода) - 12417, 00 (витрати на поховання) - 40 000, 00 грн. (встановлення пам`ятника) - 11572, 00 (витрати на лікування)).
За вказаних обставин, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна»» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування, пов`язане з втратою годувальника в розмірі 95 211, 00 грн.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Отже, апеляційний суд керуючись положенням статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 12, 18, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», залишити без задоволення.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 березня 2026 року.

Головуючий: 

Судді: