Справа № 177/1422/24
Провадження № 2/177/397/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
24 квітня 2026 року 
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Коваль Н. В.
за участі:
секретаря судового засідання Андрійчук А.В. 
представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідача ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_5 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача – ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, яку уточнив та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, заподіяну ДТП в розмірі 72686,85 грн., моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 200000,00 грн, судовий збір у розмірі 4239 грн. сплачений позивачем при подані позовної заяви та витрати на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн. 
В обґрунтування уточнених позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач є власником транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 .
15.12.2022 близько 09 год. 50 хв. по вул. Віталія Матусевича м. Кривого Рогу поблизу електроопори №1448 водій належного ОСОБА_3 автомобілю «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 на ньому потратив у ДТП в якій з ним допустив зіткнення водій автомобіля ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 . 
Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/37888-ІТ, складеного 22.11.2023 судовим експертом Пилипенком А.М. встановлено, що в діях водія ОСОБА_5 при керуванні автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою не вбачається. При заданих вихідних даних в діях водія ОСОБА_4 при керуванні автомобілем ВАЗ «2101» вбачаються невідповідності вимогам п 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з ДТП.
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2024 року, яка набрала законної сили 12.03.2024 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене статтею 124 КУпАП відносно ОСОБА_5 закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, вважає, що 15.12.2022 року ДТП за участі належного позивачу автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , сталась внаслідок порушення водієм автомобілю ВАЗ «2101», державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 п. 10.1, п. 10.4 ПДР України.
Внаслідок вищевказаного ДТП ОСОБА_4 власнику автомобілю MERCEDES-BENZ SPRINTER 513 CDI, державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_3 заподіяна матеріальна шкода.
Відповідно до звіту про оцінку майна від 21.11.2023 року № 160/M3-23, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 , оціночна вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , становить 72686,85 грн.
Зазначає, що позивач неодноразово намагалась знайти порозуміння з ОСОБА_4 в питанні відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, але він повністю відсторонився від вирішення даного питання по суті, внаслідок цього позивач вимушена забирати кошти з власного сімейного бюджету, щоб "забезпечити відновлювальний ремонт належного їй автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , тому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 72686,85 грн.
Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу заподіяна моральна шкода, яка виразилась в тому, що внаслідок суспільного резонансу, спричиненого ДТП за участі маршрутного таксі - автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_3 до моменту набуття законної сили постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2024 року, якою визнала невинуватість водія ОСОБА_5 , зазнала необґрунтованого осуду від громадян, потенційних пасажирів маршрутного таксі та клієнтів транспортних перевезень. Внаслідок цього нею втрачено комунікацію з людьми, частково втрачено ділові зв`язки, що ускладнило взаємодію з органами місцевого самоврядування, підприємствами і організаціями, громадськістю. Позивач вимушена змінити свій сталий темп життя та вживати негайних заходів для відновлення комунікації з людьми та втрачених зв`язків. Фактично ОСОБА_3 була вимушена, всупереч положень частини 3 статті 62 Конституції України, доводити великому колу громадян, що ні вона, як власник, ні водій ОСОБА_5 не винуваті в дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулась 15.12.2022 року, тому моральну шкоду оцінює в 200 000,00 грн.
Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року заочне рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області по справі №177/1422/24 від 29 квітня 2025 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_5 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП скасовано, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с 54-55 т.2). 
15.12.2025 представник відповідача ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказувала, що станом на дату ДТП 15.12.2022 автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 був застрахований, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №2101450011, укладений 22.07.2022 між страховиком АТ «СГ «ТАС» із страхувальником ТОВ «Північ транс» на період з 21.07.2022 по 20.01.2023, однак позивач будучи власником вказаного транспортного засобу не звернулася до страхової компанії про відшкодування шкоди. Таким чином, вказує, що позивачем, яка вважає себе потерпілою особою за наслідками ДТП 15.12.2022, по незалежним від відповідача обставинам, не реалізовано свого права на визначення розміру та відповідне страхове відшкодування матеріальної (моральної) шкоди в установленому законом порядку, а у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, зважаючи на бездіяльність позивача. 
Також, вказує, що постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року, відносно ОСОБА_5 , не підтверджує та не встановлює наявність вини ОСОБА_4 та відповідно не може слугувати підставою для стягнення з нього матеріальної і моральної шкоди за наслідками ДТП, що мало місце 15.12.2022 близько 09.50 год. по вул. Віталія Матусевича в м. Кривий Ріг. Невідповідність дій водія ОСОБА_4 правилам дорожнього руху та наявність причинного зв`язку із настанням ДТП констатовано лише у висновку експерта, та не виснувалось суддею оскільки питання про відповідальність ОСОБА_4 за настання ДТП в суді за даною справою і не вирішувалось.
Таким чином, вважає, що у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , відсутні правові підстави для цивільної відповідальності щодо стягнення матеріальної, моральної шкоди та відповідно і судових витрат власне з відповідача та відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик в межах страхової суми. У задоволені позовних вимог просила відмовити в повному обсязі (а.с. 68-72 т. 2).
04 березня 2026 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 114). 
Представник позивача ОСОБА_3 – ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. 
Представник відповідача ОСОБА_4 – ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволені позовних вимог, посилаючись на пояснення зазначені у відзиві на позовну заяву (а.с. 68-72 т. 2).
Третя особа – ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 66,93,125). 
Суд, вислухавши думку присутніх в судовому засіданні представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , позивач ОСОБА_3 є власником автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.9 т.1).
Згідно варіанту №1 висновку експерта № СЕ-19/104-23/37888-ІТ, складеного 22.11.2023 судовим експертом Пилипенком А.М. в діях водія ОСОБА_5 при керуванні автомобілем MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою не вбачається. В діях водія ОСОБА_4 при керуванні автомобілем ВАЗ «2101» вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з ДТП. Згідно варіанту №2 зазначеного висновку з причин зазначеної в дослідницькій частині даного висновку, дати відповідь на поставлене питання, на даному етапі дослідження, не є можливим (а.с. 137-141 т. 1).
Відповідно до постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2024 (а.с. 10), 15.12.2022 о 09 год. 50 хв. в м. Кривий Ріг по вул. Віталія Матусевича, поблизу електроопори №1448, ТЦ «ЮНІОН», водій ОСОБА_5 керуючи автобусом «MERCEDES-BENZ SPRINTER», державний номерний знак НОМЕР_1 при цьому був недостатньо уважним не врахував зміни в дорожній обстановці, та не обравши безпечної швидкості для руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух та при виникненні перешкоди чи небезпеки для руху своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, а здійснивши відворот керма ліворуч виїхавши на зустрічну смугу для руху, де здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду та здійснював маневр розвороту, після чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п.2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України.
Вказаною постановою провадження про справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_5 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 10-11 т. 1). Зазначена постанова представником ОСОБА_4 оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року представнику потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, апеляційна скарга залишена без задоволення. Постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року про закриття провадження відносно ОСОБА_5 на підставі ап.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, залишено без змін (а.с. 77-80 т. 2).
У висновках зазначеної постанови Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року зазначено, зокрема, що «Системне тлумачення норм КУпАП, які регулюють загальні положення та процедуру провадження по справам про адміністративне правопорушення, вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом саме у відношенні особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду. Відповідно, за наслідками розгляду справи суд може ухвалити одну з постанов, передбачених ст.284 КУпАП, саме відносно особи, щодо якої ставилось питання про притягнення до адміністративної відповідальності. Суддею суду 1-ї інстанції розглянуто справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_5 . І саме відносно нього ухвалено оскаржену постанову.
Твердження апеляційної скарги про те, що оскарженою постановою винним у вчиненні ДТП визнано потерпілого ОСОБА_4 , ні є слушними, оскільки таке не зазначено а ні а резолютивній, а ні в мотивувальній частині оскарженої постанови.
Проте, невідповідність дій водія ОСОБА_4 правилам дорожнього руху та наявність причинного зв`язку із настанням ДТП констатовано лише у висновку експерта, та не виснувалось суддею, оскільки питання про відповідальність ОСОБА_4 за настання ДТП в суді за даною справою і не вирішувалось».
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2023 року, відносно ОСОБА_5 , не підтверджує та не встановлює наявність вини ОСОБА_4 та відповідно не може слугувати підставою для стягнення з нього матеріальної і моральної шкоди за наслідками ДТП, що мало місце 15.12.2022 близько 09.50 год. по вул. Віталія Матусевича в м. Кривий Ріг.
Відповідно до звіту про оцінку майна № 160/МЗ-23, складеного 23.11.2023 суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 оціночна вартість матеріального збитку власника автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI, державний номер НОМЕР_3 , складає 72686,85 грн (а.с. 12 т. 1). 
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа мас право на захист свою цивільного права у разі його порушення.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
За змістом статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором та/або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Виходячи з формулювання статті 11 ЦК України, можна зробити висновок, що такі дії повинні відповідати загальним засадам цивільного законодавства України, які закріплені в статті З ЦК України. Отже, принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації своїх прав та передбаченого договором та/або законом виконання своїх зобов`язань.
Відповідно до ст. 22 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.
Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Питання страхування відповідальності власників транспортних засобів регулюється не тільки національним законодавством, а й міжнародними нормами, і Україна як держава, яка прагне вступу в Європейський союз, в Угоді про асоціацію України з ЄС зобов`язалась здійснити заходи до підвищення гарантій забезпечення прав потерпілих від ДТП відповідно до Директиви 2009/103/ЄС щодо страхування цивільної відповідальності по відношенню до використання автотранспортних засобів та забезпечення виконання зобов`язань щодо страхування такої відповідальності.
Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції 2005 року зі змінами. Саме цим нормативним актом визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду згідно з постановою від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 відшкодування шкоди особою, яка її завдала можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. 
Як видно з відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) від 25.11.2025, наданої на адвокатський запит, щ за результатами запиту до ЄЦБД МТСБУ, яка формується за даними, отриманими від страховиків-членів МТСБУ, отримано інформацію про чинний на дату 15.12.2022 договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210145011 щодо забезпечення транспортного засобу «MERCEDES- ВENZ Sprinter 313 CDI» з державним номерним знаком НОМЕР_3 , VІN-код НОМЕР_5 . Зазначений договір страхування укладений 20.07.2022 страховиком АТ «СГ «ТАС» (приватне) із страхувальником Товариство з обмеженою відповідальністю «Північ транс» (код за ЄДРПОУ 35523553) на період з 21.07.2022 по 20.01.2023. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дія договору страхування розповсюджується на всіх осіб, які правомірно володіють транспортним засобом. В ЄЦБД МТСБУ та в МТСБУ не виявлено звернень потерпілих внаслідок ДТП, що відбулася 15.12.2022 за участю транспортного засобу «MERCEDES- BENZ» з державним номерним знаком НОМЕР_6 » (а.с. 76 т. 2).
На час скоєння ДТП діяли норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції 2005 року зі змінами (надалі Закон), який регулював відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і був спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відповідно до вимог ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом ст. 20-1.1. Закону у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов`язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність.
Норми ст. 29 Закону передбачають, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Згідно ст. 33.1.4 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону – МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон на свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обв`язок, він має підтвердити це документально.
Відповідно до вимог ст. 35.1. Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплативши страхове відшкодування за договором майнового страхування (ст.36.4.Закону).
Відповідно до підпункт 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону, у страховика обов`язок здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату) не виникає тоді, коли має місце неналежна поведінка з боку потерпілого, а саме: невиконання обов`язків, визначених Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди ; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту ДТП, якщо шкода заподіяна майну потерпілого.
Таким чином, Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 331.1 статті 331 Закону), отже право позивача на відшкодування шкоди має визначені законом межі та порядок реалізації.
Згідно із ст. 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивачем, як потерпілою особою за наслідками ДТП 15.12.2022 року, транспортний засіб якої на час вчинення ДТП був застрахований, по незалежним від відповідача обставинам, не реалізовано свого права на визначення розміру та відповідне страхове відшкодування матеріальної (моральної) шкоди в установленому законодавством порядку, а у страховика, не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, зважаючи на бездіяльність позивача.
Крім того, позивач не захистила свого права шляхом звернення до суду до страховика звернувшись з позовом про відшкодування шкоди на підставі існуючих договірних зобов`язань, обґрунтувавши свою бездіяльність, поновивши строк та довівши, що не звернення до страховика (страхової компанії) обумовлене обставинами, які не залежали від її дій, та нею здійснено розумних, необхідних та достатніх заходів щодо такого відшкодування, що не спростовано представником позивача, який в судовому засіданні пояснив, що на час подання позовної заяви до суду йому не було відомо про те, що транспортний засіб, який належить позивачу застрахований.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, судом не встановлено наявності вини ОСОБА_4 , що не може слугувати підставою для стягнення з нього матеріальної і моральної шкоди за наслідками ДТП, що мало місце 15.12.2022, а позивачем не реалізоване право на визначення розміру та відповідне страхове відшкодування матеріальної (моральної) шкоди в установленому законодавством порядку, тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. 
Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено повністю, суд, керуючись нормами ст. 141 ЦПК України, покладає всі судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи на позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141 ч.1, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду. 

Суддя Н.В. Коваль