Справа №: 403/431/25	

провадження №: 2/398/771/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України 
"26" лютого 2026 р. м. Олександрія 
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Стручкової Л.І.,
з участю секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 7137768 від 19.03.2023 року в розмірі 12000,00 грн та за договором про надання фінансового кредиту №33255-03/2023 від 21.03.2023 року в розмірі 27300,00 грн та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.03.2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №7137768, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 3000,00 грн. 25.09.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу №01.02-55/23, відповідно до умов якого до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») право вимоги до відповідача за договором позики № 7137768 від 19.03.2023 року. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договором позики в розмірі 12000,00 грн., з яких: 3000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 9000,00 грн. – заборгованості за відсотками.
Крім того, 21.03.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 33255-03/2023, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 7000,00 грн. 03.07.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №33255-03/23 від 21.03.2023 року. 29.11.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу №01.02-79/23 відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 33255-03/23 від 21.03.2023 року. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договором фінансового кредиту в розмірі 27300,00 грн., з яких: 7000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 20300,00 грн. – заборгованості за відсотками.
Ухвалою суду від 20.10.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
19.03.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №7137768 та Паспорт споживчого кредиту, який останньою підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
За умовами договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 3000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит до 18.04.2023 року зі сплатою відсотків в розмірі 22,21% в день (базова процентна ставка за перший день користування) та 0,01 % в день (знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики).
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало кредит відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується довідкою від 25.02.2025 року.
25.09.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу №01.02-55/23, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-55/23 від 25.09.2023, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 7137768 від 19.03.2023 року в загальному розмірі 12000,00 грн., з яких: 3000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 9000,00 грн. – заборгованість за відсотками.
21.03.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 33255-03/2023 та Паспорт споживчого кредиту, який останньою підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
За умовами договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 7000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит до 14.04.2023 року зі сплатою відсотків в розмірі 0,90% на добу.
ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» надало кредит відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача, що підтверджується довідкою від 18.03.2025 року.
03.07.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір факторингу №3072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» приймає належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 33255-03/2023 від 21.03.2023 року в загальному розмірі 25375,00 грн., з яких: 7000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 18375 грн. – заборгованість за відсотками.
29.11.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №01.02-79/23, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-79/23 від 29.11.2023 року, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 33255-03/2023 від 21.03.2023 року в загальному розмірі 27300,00 грн., з яких: 7000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 20300,00 грн. – заборгованість за відсотками.
Рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» №1 від 25.03.2024 року, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС».
Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №7137768 від 19.03.2023 року та за договором про надання фінансового кредиту № 33255-03/2023 від 21.03.2023 року.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за договором позики відповідач не виконала, у зв`язку з чим за договором позики №7137768 від 19.03.2023 року виникла заборгованість в розмірі 12000,00 грн., з яких: 3000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 9000,00 грн. – заборгованості за відсотками.
Щодо заборгованості за договором позики № 7137768 від 19.03.2023 року суд зазначає наступне.
Відповідно до умов договору позики №7137768 від 19.03.2023 року відповідач отримала позику в розмірі 3000,00 грн, на строк 30 днів, тобто з 19.03.2023 року до 18.04.2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі зі сплатою відсотків в розмірі 22,21% в день (базова процентна ставка за перший день користування) та 0,01 % в день (знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики).
Тобто, сума відсотків за користування позикою за період з 13.03.2023 року до 18.04.2023 року складає 675, 00 грн, що також зазначено в додатку №1 до договору позики (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит).
Відповідно до п. 6 договору позики, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальника такого права.
Позивачем не надано доказів, що відбулася пролонгація договору після 18.04.2023 року, зокрема позивачем не надано ні звернення відповідача в електронній формі, ні відповідної додаткової угоди, як це передбачено п. 6 договору позики від 19.03.2023 року, а тому суд приходить до висновку, що кінцевим терміном повернення позики є 18.04.2023 року.
Щодо заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 33255-03/2023 від 21.03.2023 року суд зазначає наступне.
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, у зв`язку з чим за договором про надання фінансового кредиту № 33255-03/2023 від 21.03.2023 року виникла заборгованість в розмірі 27300,00 грн., з яких: 7000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 20300,00 грн. – заборгованості за відсотками.
Відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту № 33255-03/2023 від 21.03.2023 року позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 7000,00 грн, строком на 25 днів, тобто до 14.04.2023 року зі сплатою відсотків в розмірі 0,90% на добу.
Тобто, сума відсотків за користування кредитом за період з 21.03.2023 року до 14.04.2023 року складає 1575, 00 грн, що також зазначено в додатку №1 «Графік платежів».
Зазначену суму кредитодавцем було надано відповідачу 21.03.2023 року
За таких обставин, кінцевим терміном повернення кредиту є 14.04.2023 року. Доказів продовження строку кредитування, позивачем не надано.
За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №300/438/18.
В постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.
Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Отже, нарахування відсотків за користування позикою за договором № 7137768 від 19.03.2023 року поза межами строку її надання, тобто після 18.04.2023 року та нарахування відсотків за користування кредитом за договором про надання фінансового кредиту № 33255-03/2023 від 21.03.2023 року поза межами строку його надання, тобто після 14.04.2023 рокує неправомірним.
Отже, відповідач на виконання договору позики № 7137768 від 19.03.2023 повинна була сплатити 3000,00 грн (сума позики) та 675,00 грн (відсотки за користування позикою за період з 19.03.2023 року до 18.04.2023 року), а всього – 3675,00 грн.
За договором про надання фінансового кредиту № 33255-03/2023 від 21.03.2023 року повинна була сплатити 7000,00 грн (сума кредиту) та 1575,00 грн (відсотки за користування кредитом за період з 21.03.2023 року до 14.04.2023 року), а всього – 8575,00 грн.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача:
заборгованості за договором позики № 7137768 від 19.03.2023 року, яка складається з заборгованості за основною сумою позики в розмірі 3000,00 грн та заборгованості за відсотками за користування позикою в розмірі 675,00 грн, а всього – 3675,00 грн.
заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 33255-03/2023 від 21.03.2023 року, яка складається з заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 7000,00 грн та за заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 1575,00 грн, а всього – 8575,00 грн. 
В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з необґрунтованістю нарахування відсотків за користування позикою після закінчення строку надання позики.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог (31,17%), в розмірі 755,06 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 – 81, 141, 258, 259, 263 – 265, 268, 280 – 282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (адреса місцезнаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, код ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за договорами в загальному розмірі 12250 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп., яка складається з:
- заборгованості за договором позики №7137768 від 19.03.2023 року в розмірі – 3675,00 грн., з яких: 3000,00 грн. – сума заборгованості за позикою; 675,00 грн. – сума заборгованості за відсотками;
- заборгованості за кредитним договором 33255-03/2023 від 21.03.2023 року в розмірі 8575,00 грн., з яких: 7000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 15750,00 грн. – сума заборгованості за відсотками;
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (адреса місцезнаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, код ЄДРПОУ 37616221) судовий збір в розмірі 755(сімсот п`ятдесят п`ять) грн 06 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 26 лютого 2026 року.

Суддя Л.І. Стручкова