ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/2465/25	
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді О.С. Скрипчук
суддів Н.А. Галушко
Г.В. Орищин,
секретар судового засідання Постолатій В.Р.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Тепло Транс Сервіс» б/н від 15.12.2025 (вх.№ 01-05/3593/25 від 04.11.2025)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.12.2025 (повний текст ухвали складено 04.12.2025, суддя Король М. Р.)
у справі № 914/2465/25
за позовом:  ОСОБА_1 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Тепло Транс Сервіс»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:  ОСОБА_2 
про: визнання недійсним рішення з питання 4 порядку денного (пункти «а» та «б») загальних зборів учасників товариства, які відбулись 25.04.2025 року та визнання недійсним рішення з питання 5 порядку денного загальних зборів учасників товариства, які відбулись 25.09.2025 року.
за участю представників сторін: 
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився. 
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/2465/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Тепло Транс Сервіс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення з питання 4 порядку денного (пункти «а» та «б») загальних зборів учасників товариства, які відбулись 25.04.2025 року та визнання недійсним рішення з питання 5 порядку денного загальних зборів учасників товариства, які відбулись 25.09.2025 року. 
В подальшому, 17.11.2025, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№4896/25), в порядку ст.ст. 136-137 Господарського процесуального кодексу України. 
У поданій заяві заявник просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом: Заборони державним реєстратором юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань проводити наступні реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Тепло Транс Сервіс», ідентифікаційний код юридичної особи 39903775: Державну реєстрацію зміни часток засновників (учасників) товариства та розміру статутного капіталу на підставі рішення, яким за результатом виконання рішення загальних зборів учасників товариства від 25 вересня 2025 року про збільшення статутного капіталу товариства за рахунок додаткових вкладів учасників: Затверджено результати внесення додаткових вкладів учасниками товариства; Затверджено розміри часток учасників товариства та їх номінальну вартість з урахуванням фактично внесених ними додаткових вкладів; Затверджено збільшений розмір статутного капіталу товариства. Заборонити загальним зборам учасників товариства, приймати рішення про залучення додаткових вкладів учасників та/або третіх осіб в порядку, визначеному частиною третьою Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» раніше, ніж будуть затверджені результати внесення додаткових вкладів учасниками товариства, залучених згідно з рішенням загальних зборів учасників від 14.02.2025 року. Заборонити загальним зборам учасників Товариства, після спливу строку для внесення додаткових вкладів, встановленого: Рішенням з питання 4 порядку денного (пункти «а» та «б»), прийнятим загальними зборами учасників Товариства від 25.04.2025 року про збільшення статутного капіталу за рахунку за рахунок додаткових грошових внесків учасників товариства; Рішенням з питання 5 порядку денного загальних зборів учасників товариства, від 25.09.2025 року про продовження строків внесення додаткових вкладів учасниками товариства, затвердження загального розміру додаткових вкладів та збільшення статутного капіталу товариства; Приймати рішення про: 1) затвердження результатів внесення додаткових вкладів учасниками товариства та/або третіми особами; 2) затвердження розмірів часток учасників товариства та їх номінальної вартості з урахуванням фактично внесених ними додаткових вкладів; 3) затвердження збільшеного розміру статутного капіталу товариства.
Подана заява обгрунтована тим, що на думку позивача невжиття заявленого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, до того, що позивач не зможе їх захистити в межах одного даного судового провадження за його позовом. 
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.12.2025 у справі №914/2465/25 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх.№4896/25 від 17.11.2025 року) задоволено частково. Застосовано заходи забезпечення позову у справі № 914/2465/25 та заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань проводити наступні реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Тепло Транс Сервіс», ідентифікаційний код юридичної особи 39903775: Державну реєстрацію зміни часток засновників (учасників) Товариства та розміру статутного капіталу на підставі рішення, яким за результатом виконання рішення загальних зборів учасників товариства від 25 вересня 2025 року про збільшення статутного капіталу товариства за рахунок додаткових вкладів учасників: Затверджено результати внесення додаткових вкладів учасниками товариства; Затверджено розміри часток учасників товариства та їх номінальну вартість з урахуванням фактично внесених ними додаткових вкладів; Затверджено збільшений розмір статутного капіталу товариства. В решті заяви про вжиття заходів про забезпечення позову відмовлено. 
Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, від Товариства з обмеженою відповідальністю «рівне Тепло Транс Сервіс» надійшла апеляційна скарга б/н від 16.12.2025 (вх.№01-05/3721/25 від 16.12.2025), в якій скаржник просить ухвалу Госпорішення місцевого суду змінити, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» штрафні санкції в сумі 24 827,42 грн., в задоволенні решти позовних вимог- відмовити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку апелянта укладений між сторонами договір №460007069 від 13 січня 2023року належить до договору підряду, а також зазначає про те, що при винесенні оскаржуваного рішення існували підстави для зменшення розміру неустойки, які були безпідставно невраховані судом першої інстанції. У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає також і про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги сертифікати відповідності видані ДП «Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», копії яких додано то позову а також вказує на те, що замовником нібито допущено затягування здачі робіт внаслідок безпідставного відхилення та не підписання актів виконаних робіт.
У судове засідання 01.04.2026 сторони явки уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та дату судового засідання.
Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Фактичні обставини справи. 
25 вересня 2025 року відбулись загальні збори учасників товариства, рішення яких оформлено протоколом № 25/09. 
Згідно з протоколом загальних зборів учасників ТзОВ «Рівне Тепло Транс Сервіс», які відбулися 25.09.2025 року було скасовано усі оскаржувані рішення, прийняті загальними зборами учасників від 25.04.2025 року, крім рішення з питання 4 порядку денного (пункти "а" та "б") про збільшення статутного капіталу за рахунок додаткових грошових внесків учасників товариства. 
Із питання 5 порядку денного зазначено наступне: 
Враховуючи неможливість внести кошти у строки, затверджені рішенням загальних зборів від " 25" квітня 2025 року, виникла потреба продовжити строки внесення додаткових вкладів та затвердити новий графік їх сплати. 
На вказаних зборах, згідно з питанням 5 порядку денного: "Про затвердження змін до строків внесення учасниками товариства додаткових вкладів", прийнято наступне рішення: 
Продовжити строки внесення додаткових вкладів учасниками Товариства, визначивши новий графік їх сплати. 
Затвердити загальний розмір додаткових вкладів у сумі 1 500 000 (один мільйон п?ятсот тисяч) грн, які формуються пропорційно часткам учасників у статутному капіталі Товариства: 
ОСОБА_2 (75 %) — 1 125 000 грн;
ОСОБА_1 (25 %) - 375 000 грн. 
Встановити графік внесення додаткових вкладів: перший календарний місяць з дати прийняття цього рішення - 50% (1 ундер С.В. -562 500 грн, ОСОБА_1 - 187 500 грн);
другий календарний місяць з дати прийняття цього рішення - 50 % (1 ундер С.В. - 562 500 грн, ОСОБА_1 - 187 500 грн).
У зв`язку із здійсненням додаткових вкладів, збільшити статутний капітал Товариства з 10 000,00 (десять тисяч грн) до 1 510 00,00 (один мільйон п`ятсот десять тисяч) грн.
Встановити, що внесені додаткові вклади спрямовуються на забезпечення належного фінансування діяльності Товариства, його розвиток, модернізацію основних фондів та реалізацію стратегічних планів.
Відповідно, протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Рівне Тепло Транс Сервіс», які відбулися 25.09.2025 року, було змінено п.4 рішення загальних зборів учасників товариства від 25.04.2025 року. 
Отже, враховуючи наведене та те, що предмет спору змінено, суд першої інстанції, вважав за необхідне скасувати вжиті ухвалою суду від 25.08.2025 р. у справі №914/2465/25 заходи забезпечення позову. 
При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 у справі Nє914/1570/20 виснувала, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. 
Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. 
Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.
Процесуальні підстави для позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. 
Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. 
Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. 
Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо за їх виконанням. судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.
Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов?язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін. 
Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.
Відповідно до частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред?явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. 
Згідно із статтею 136 Господарського процесуального кодексу України обгрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов?язано вирішення питання про забезпечення позову. 
Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. 
Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред?явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення. 
Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. 
Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні. Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарского процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.
Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв?язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв?язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. 
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов?язується застосування певного виду забезпечення позову. 
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта та зазначає наступне. 
За приписами ст. 17 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» рішенням, яке буде підставою для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства є рішення загальних зборів учасників (рішення єдиного учасника) товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про визначення розміру стутного капіталу та розмірів часток учасників. 
Відповідно до ч.10.ст.18 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» протягом одного місяця з дати спливу строку для внесення додаткових вкладів, встановленого відповідно до цієї стигі, заальні збори учасників товариства приймають рішення про: 1) затвердження розулгатів внесення додаткових вкладів учасниками товариства та/або трітіми особами; 2) затвердження розмірів часток учасників товариства та їх номінальної вартості з урахуванням фактично внесених ними додаткових вкладів; 3) затвердження збільшеного розміру статутного капіталу Товариства. 
Спірне рішення у даній справі з питання 5 порядку денного загальних зборів учасників, яке оформлене протоколом від 25.09.2025 №25/09-1 стосується питання зачулення додаткових вкладів та зміни строків їх внесення, що є початковим етапом процедури збільшення статутного капіталу Товариства.
Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення про внесення додаткових вкладів учасниками Товариства, яке оформлене протоколом від 25.09.2025 No25/09-1 не є підставою для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміру часток у статутному капіталі чи складу учасників товариства.
Колегією суддів було досліджено, що матеріали справи не містять доказів приняття рішення про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників чи доказів вчинення відповідачем дій щодо скликання загальних зборів учасників із зазначеним порядком денним. 
Колегія судів Західного апеляційного господарського суду вважає, що в даному випадку відсутній зв?язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а також враховує, що в межах даної справи судом першої інстанції вживались аналогічні заходи забезпечення позову ухвалою від 25.08.2025, однак це не перешкодило ухвалення 25.08.2025 на загальних зборах нового рішення, що у свою чергу зумовило необхідність зміни предмету позову. 
Колегією також зазначається про те, що в матеріалах справи Nє914/2465/25 відсутня ухвала від 25.08.2025 про вжиття перших заходів забезпечення позову. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу ухвали Господарського суду Львівської області від 03.12.2025 у справі №914/2465/25. 
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов?язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони грунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обгрунтування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законну та обгрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому її необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Судові витрати.
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст.86, 236, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ
1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Тепло Транс Сервіс» б/н від 15.12.2025 (вх. № 01-05/3593/25 від 04.11.2025) - залишити без задоволення.
2.Ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.12.2025 у справі № 914/2465/25 залишити без змін.
3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.А. Галушко

Суддя Г.В. Орищин