Справа № 496/1151/26
Провадження № 2-о/496/107/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого - судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря – Сурженко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.
Свої вимоги мотивувала тим, що проживає у будинку АДРЕСА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 є її сином. Заявниця потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_2 вже протягом року. Поведінка сина негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Після щоденних скандалів, сварок, образ та погроз з боку ОСОБА_2 вона не може належним чином виконувати свої професійні обов`язки, оскільки син не контролює свої дії (вчинки). Заявниця неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, починаючи з весни 2025 року, проте, це не дало жодного результату. За фактом вчинення домашнього насильства в 2025 році розпочато кримінально провадження ЄРДР № 1-2025-16225-889 за ст.126-1 ч. 1 КК України. ОСОБА_2 не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства. 09 травня 2025 року, 18 серпня 2025 року, 31 серпня 2025 року, 23 жовтня 2025 року, 04 листопада 2025 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно заявниці (ображав нецензурними словами, словесно погрожував мені побиттям та кидався до мене в бійку). ОСОБА_2 вчиняє насильство протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією. У зв`язку із чим, заявниця звернулась із вказаною заявою. 
До судового засідання сторони по справі не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як встановлено у судовому засіданні, згідно постанов Біляївського районного суду Одеської області від 20.05.2025 року, 07.10.2025 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 3 ст.173-2 КУпАП (а.с. 8, 9).
Заявник неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, за фактом вчинення домашнього насильства в 2025 році розпочато кримінально провадження ЄРДР № 1202516225889 за ст. 126-1 КК України (а.с. 5).
Статтею 3 Конституції України проголошено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 27 Конституції України визначено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.
Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.
Згідно статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.
Як визначено п. 3, 6, 7, 8 та 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.
Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.
Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, зокрема подружжя, колишнє подружжя.
Положеннями частин 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).
Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
Наданими заявницею письмовими доказами підтверджується тривалий конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що свідчить про агресивну поведінку ОСОБА_2 , який продовжує вчиняти домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_1 , не висловлює щирого каяття щодо своєї поведінки, суд приходить до висновку про високий рівень вірогідності повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до ОСОБА_2 необхідно застосувати обмежувальний припис на максимальний строк.
Водночас суд не знаходить підстав задоволення заявлених вимог щодо заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , тому що доказів того, що у заінтересованої особи ОСОБА_2 є інше житлове приміщення, де він може мешкати, перебувати суду надано не було (згідно наданих доказів заявниця та її син ОСОБА_2 мешкають разом за адресою: АДРЕСА_1 ), також вказані вимоги не обґрунтовані у поданій заяві. 
Як визначає ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.
У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців.
Відтак суд ухвалює рішення про задоволення заяви та застосовує заходи тимчасового обмеження прав особи відповідно до встановлених ризиків.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню за наведеними вище обставинами.
Саме таке тимчасове обмеження прав кривдника, сприятиме запобіганню та протидії психологічному та фізичному насильству, відповідатиме меті цих заходів та буде співмірним вчиненому протиправному діянню.
Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.
В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 13, 81, 259, 263, 265, 350-1, 350-2, 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд –

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав та покладення на нього обов`язків:
-заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;
-заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
Строк дії обмежувального припису встановити 6 (шість) місяців.
В іншій частині заяву залишити без задоволення.
Повідомити про встановлення обмежувального припису уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районну державну адміністрацію та виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у містах ради за місцем проживання (перебування) заявника.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Горяєв