Номер провадження: 22-ц/813/1715/25 
Справа № 521/27549/23
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 року          м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:
позивачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
відповідач – ОСОБА_3 
третя особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду
апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Степанишина Альона Сергіївна
на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 03 червня 2024 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс»

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 22.12.2023 року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс», посилаючись на те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .
Позивачі вказують, що відповідно до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 , від 25.04.2022 року співвласниками багатоквартирного будинку прийнято рішення про: 1) визначення управителя багатоквартирного житлового будинку та затвердження умов договору з управителем; 2) обрання уповноваженої особи співвласників багатоквартирного будинку під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням та для подання протоколу загальних зборів на зберігання до виконавчого комітету Одеської міської ради; 3) прийняття рішення про вибір колективної моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги поводження з побутовими відходами та визначення повноважень управителя щодо заключення договору з постачальником цієї послуги від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку. Прийнятим рішенням щодо питання порядку денного № 2 обрано уповноважену особу співвласників багатоквартирного будинку для подання протоколу загальних зборів на зберігання до виконавчого комітету Одеської міської ради - ОСОБА_3 , власницю кв. 11 вказаного будинку.
Також позивачі зазначають, що станом дотепер ОСОБА_3 , всупереч положенням чинного законодавства України та рішенню загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , не здійснила подання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_2 , від 25.04.2022 року, на зберігання до Виконавчого комітету Одеської міської ради.
Позивачі просять суд зобов`язати ОСОБА_3 передати протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_2 , від 25.04.2022 року на зберігання до виконавчого комітету Одеської міської ради.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеса від 03 червня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» – відмовлено.

Рішення суду, вмотивовано тим, що рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 , оформлених протоколом від 25.04.2022 року, які позивачі просять передати на зберігання до виконавчого комітету Одеської міської ради, визнано недійсним та скасовано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2024 року по справі №521/4697/23.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Степанишина А.С. подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість оскаржуваного рішення та на те, що воно прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також порушення норм процесуального права, просять рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03.06.2024 року – скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» - задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції проігноровано невиконання уповноваженою зборами співвласників багатоквартирного будинку свого обов`язку, передбаченого ч. 26 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», з 25.04.2022 по теперішній час, оскільки на зберіганні у виконавчого органу Одеської міської ради на даний час відсутній протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_2 , від 25.04.2022, на підставі якого багатоквартирний будинок функціонував до 29.03.2024 (до набрання законної сили рішенням суду, яким протокол визнано недійсним).
Посилаючись на п. 2, 3 ч. 2, ч. 26 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Порядок зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та розміщення інформації про рішення, прийняті такими зборами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 109, п. 2.2.21 рішення Одеської міської ради від 19.07.2023 № 1282-УШ «Про затвердження Положення про Департамент міського господарства Одеської міської ради у новій редакції» на Департамент покладена функція із зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирних будинків та розміщення їх результативних частин на офіційному сайті Одеської міської ради після проведення необхідної перевірки відповідних документів — скаржниками в апеляційній скарзі акцентується увага на тому, що жодне положення вищевказаних нормативних актів не містить зауважень щодо того, що протоколи зборів співвласників багатоквартирних будинків не підлягають передачі до виконавчого комітету за місцем розташування відповідного багатоквартирного будинку у випадку визнання таких протоколів недійсними. Навпаки, чинне законодавство містить норму про те, що зберігання протоколів здійснюється протягом усього життєвого циклу багатоквартирного будинку, що, безумовно, включає в себе можливість скасування протоколів рішеннями загальних зборів співвласників багатоквартирних будинків або у судовому порядку. Також ані Закон України “Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку”, ані Порядок зберігання протоколів зборів співвласників багатоквартирного будинку та розміщення інформації про рішення, прийняті такими зборами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 109, не містить положень щодо знищення скасованих у будь-який спосіб протоколів, що свідчить про необхідність продовження їх зберігання протягом життєвого циклу багатоквартирного будинку.
Додатково в скарзі зауважується, що до матеріалів справи № 521/27549/23 жоден з учасників справи не долучав копії рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.02.2024 року по справі № 521/4697/23, на існуванні якого ґрунтується рішення суду першої інстанції у даній справі, а також жоден учасник справи не надав письмові пояснення щодо справи № 521/4697/23 у судовому засіданні, яке відбулося 03.06.2024, копія цього рішення була надана лише на огляд суду представником ТОВ «КК «Сервіс Плюс» без її долучення до матеріалів справи, що на думку скаржників має наслідком прийняття Малиновським районним судом м. Одеси рішення на підставі документів, які відсутні у матеріалах справі № 521/27549/23.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його адвокат Степанишина А.С., яка також діє в інтересах ОСОБА_1 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити в повному обсязі.
Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про дату, час та порядок розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за їх відсутності не заявляли.
Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників які не з`явились.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З відповіді на адвокатський запит представника Рудніченко Н.С. від 12.08.2022 року №73 вбачається, що департамент міського господарства Одеської міської ради листом від 18.08.2022 року №01-68/652 повідомив, що оригінал протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_2 . від 25.04.2022 року на зберігання до департаменту міського господарства Одеської міської ради не надходив.
12.10.2023 року представником ОСОБА_1 направлено адвокатський запит № 127 на адресу Виконавчого комітету Одеської міської ради з проханням надати копію протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , від 25.04.2022 з додатками, листками письмового опитування співвласників та повідомленнями про проведення зборів співвласників вказаного будинку.
У відповідь на вказаний адвокатський запит Департамент міського господарства Одеської міської ради листом від 01.11.2023 року № 01-58/1405 повторно повідомив, що у журналі обліку протоколів зборів співвласників багатоквартирних будинків, які прийняті на зберігання до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, відсутні записи стосовно протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 від 25.04.2022 року.
Також, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зверталися до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» про визнання недійсним рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, посилаючись на те, що рішення та договір є незаконними, прийнятими з порушенням вимог законодавства України (справа №521/4697/23).
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29.02.2024 року по справі №521/4697/23 позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Сервіс плюс» про визнання недійсним рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку та договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 , оформлених протоколом від 25.04.2022 року. Визнано недійсним договір №03/3 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 , від 01.05.2022 року та додаток до договору № 1 Ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнуто з відповідачів судові витрати.
Вказане рішення суду набрало законної сили 29.03.2024 року.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Зі змісту статті 367 ЦПК Українивбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Згідно ч. 1ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог.
Підставою виникнення, зміни та припинення цивільних правовідносин є юридичні факти - це факти реальної діяльності, з яким норми цивільного права пов`язують виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин. За змістом вони поділяються на події та дії.
Стаття 11 ЦК України серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків називає: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Предметом позову є зобов`язання ОСОБА_3 передати протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_2 , від 25.04.2022 року на зберігання до виконавчого комітету Одеської міської ради.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 , оформлених протоколом від 25.04.2022 року, визнано недійсним та скасовано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2024 року по справі №521/4697/23.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не доказуються знову при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформлених протоколом від 25.04.2022 року скасовано, тобто визнано недійсним то воно не існує як юридично значущій документ, відповідно відсутній сам об`єкт, який має бути переданий на зберігання, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у позові.

Доводи апеляційної скарги, що визнання протоколів недійсними не перешкоджає їх передачі до виконавчого комітету за місцем розташування відповідного багатоквартирного будинку, є безпідставними, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні матеріального права.
Апеляційний суд, зауважує, що передача документів на зберігання до виконкому має правове значення лише тоді, коли ці документи є дійсними (легітимними). Виконавчий комітет здійснює зберігання протоколів як офіційних документів, що фіксують значущі рішення співвласників, а оскільки в рішення зборів оформлене протоколом скасовано то протокол втратив статус офіційного документу і вимагати його передачу до державного органу означає зобов`язати останнього зберігати недійсні (нікчемні) папери, що не передбачено чинним законодавством.

Твердження скаржників, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі документу який відсутній в матеріалах справи, а саме рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.02.2024 року по справі № 521/4697/23, не заслуговує на увагу та спростовується матеріалами справи, а саме копією рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.02.2024 року по справі № 521/4697/23 (а.с. 69-77), крім того, зазначене рішення є загальнодоступним, розміщено у ЄДРСР.

Загалом доводи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення скаржниками норм права, та незгоди з висновками суду стосовно встановлення обставин справи, фактично зводяться до переоцінки доказів наданої судом першої інстанції.
Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.
Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду, з мотивів наведених у апеляційній скарзі.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Степанишина Альона Сергіївна, залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 03 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький