612/135/26
1-кп/612/26/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2026 року с-ще Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання  ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коритище Володарсько-Волинського району Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця, який зареєстрований та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,- 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до наказу командира військової частини № 362 від 18.12.2025 молодшого сержанта за призивом під час мобілізації ОСОБА_4 призначено на посаду командира 3 штурмового відділення 2 штурмового взводу 3 штурмової роти, прийнято справи і він приступив до виконання службових обов?язків.
У відповідності до вимог ст.ст. 11, 13, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ (зі змінами), ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, молодший сержант ОСОБА_4 , під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, стримувати військовослужбовців від вчинення протиправних дій, утримуватися від шкідливих для здоров?я звичок, знати та виконувати свої обов?язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути зразком високої культури, берегти військову честь, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та інше.
Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достеменно обізнаний про введення воєнного стану по всій території України, починаючи з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв?язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015.
Так, в період часу з 22 год 00 хв 09.01.2026 по 23 год 59 хв 09.01.2026, ОСОБА_4 , перебував в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 біля припаркованого транспортного засобу марки «Nissan Primastar» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » білого кольору, який знаходиться у володінні ОСОБА_6 , де побачив в житловій кімнаті будинку ключі від автомобіля, що належить ОСОБА_6 . У цей час у ОСОБА_4 раптово виник корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи відкрито, діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 відчинив двері автомобіля та проник до салону автомобіля марки «Nissan Primastar» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » білого кольору, де шляхом запуску двигуна незаконно заволодів транспортним засобом марки «Nissan Primastar» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » білого кольору.
Після чого ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом марки «Nissan Primastar» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » білого кольору, який у подальшому вилучено працівниками поліції. 
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого ним діяння, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлені обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку. 
Прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин. 
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. 
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеному кримінальному правопорушенні доведена в повному обсязі. 
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом. 
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує відсутність обтяжуючих обставин відповідно ст. 67 КК України. Щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення відповідно до ст. 66 КК України є обставиною, що пом`якшує його покарання. 
Згідно класифікації кримінального правопорушення, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до нетяжких злочинів. 
Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше не судимий, військовослужбовець, за місцем несення служби характеризується формально позитивно, не одружений. 
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує, що ним скоєно нетяжкий злочини, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують. 
Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України. 
При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діянь, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, відсутність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України. 
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ст. 76 КК України. 
Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує те, що ОСОБА_4 засуджується до покарання з іспитовим строком, отже, суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили. 
Цивільний позов не пред`являвся.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи. 
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. 
У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати. 
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 28.01.2026 № СЕ-19/121-26/1445-АВ у розмірі 2228 грн. 50 коп.
Арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки «Nissan Primastar» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » білого кольору, накладений ухвалами слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.01.2026 та 22.01.2026 - скасувати. 
Речовий доказ: транспортний засіб марки «Nissan Primastar» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » білого кольору, який належить ОСОБА_6 - повернути останньому як власнику. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1