Справа № 216/6653/25
провадження №2/216/872/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді Чирського Г.М.,
за участю: секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Кривого Рогу, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кафтасьєва Ганна Володимирівна, до Комунального підприємства теплових мереж «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА», третя особа: Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування арешту нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:
До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла відповідна позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кафтасьєва Ганна Володимирівна, до Комунального підприємства теплових мереж «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА», третя особа: Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування арешту нерухомого майна, обґрунтовуючи його тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки – ОСОБА_2 , який за життя набув у спільну сумісну власність разом зі своїми батьками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Батьки ОСОБА_2 померли, після смерті яких він фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та проживав разом з ними, але свідоцтво про право на спадщину не отримав. 
Після смерті ОСОБА_2 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. з заявою про прийняття спадщини, та дізналася про арешт належного йому майна. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05.03.2025 року скасовано арешт нерухомого майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений згідно постанови про арешт майна боржника № 34545876 від 17 вересня 2018 року, виданої Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43041859, вид обтяження – арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 27952602 (спеціальний розділ).
Після набрання рішенням законної сили позивачка звернулася до приватного нотаріуса Кучман І.І. для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, натомість отримала відмову у зв`язку з тим, що на все нерухоме майно ОСОБА_4 накладено арешт нерухомого майна згідно постанови про арешт майна № 61214470 від 10.02.2020 року, виданої Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), номер запису про обтяження: 35410489 (спеціальний розділ). На запит представника позивача від Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби із було отримано копію судового наказу, виданого 04 липня 2018 року № 21612756118, виданого Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу, згідно до якого, стягнуто з ОСОБА_4 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість, за період з 01.03.2015 року по 01.02.2018 року в сумі 10 825, 01 гривень.
10 лютого 2020 року державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Калібердою Ю.Ю. відкрито виконавче провадження ВП №61214470 про виконання судового наказу по справі 21612756118.
25 вересня 2020 року державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Матвієнко А.О. було винесено ухвалу про закінчення виконавчого провадження ВП 61214470 у зв?язку зі смертю боржника.
На думку позивача, арешт на майно спадкодавця - ОСОБА_4 був внесений з порушенням закону, виконавчий документ був виданий вже після смерті боржника (після трьох років після смерті). Оскільки боржником у виконавчому провадженні була покійна бабуся позивача, захист майнових прав шляхом оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий, позивач вважає, що іншого способу поновити порушене право окрім припинення арешту немає, шляхом подання позовної заяви. 
Ухвалою суду від 22.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
05.09.2025 року відповідач, скориставшись своїм правом, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погоджуючись із вимогами позову просив відмовити у задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначено, що Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ по справі №216/2756/18 від 04.07.2018 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованості в розмірі 10825,01 грн. та судового збору у розмірі 176,20 грн. Зазначений судовий наказ в лютому 2020 року було пред`явлено на примусове виконання до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (далі-Центрально-Міський ВДВС). 10.02.2020року державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61214470 щодо стягнення заборгованості у розмірі 11001,21 грн. з ОСОБА_4 . 25.09.2020 року державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №61214470 щодо стягнення заборгованості у розмірі 11001,21 грн. з ОСОБА_4 на підставі п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв`язку зі смертю боржника, на час винесення даної постанови із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Арешт нерухомого майна внесений відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , накладено згідно постанови про арешт майна №61214470 від 10.02.2020 року, виданої Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), номер запису про обтяження: 35410489. ОСОБА_1 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , який був спадкоємцем своєї матері ОСОБА_4 , оскільки накладено арешт на все нерухоме майно спадкодавця. ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_2 , який в свою чергу був єдиним спадкоємцем після смерті матері – ОСОБА_4 , який фактично прийняв спадщину після її смерті, всупереч ст. 1281 ЦК України про відкриття спадщини КПТМ «Криворіжтепломережу» не повідомляв, при цьому був обізнаний про обов`язок із сплати на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» грошових коштів, що належали спадкодавиці ОСОБА_4 за життя. Цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржниці та продовжує існувати. ОСОБА_1 , є спадкоємцем свого батька ОСОБА_2 , який був спадкоємцем своєї матері ОСОБА_4 , у спірних правовідносинах до складу спадщини входить, зокрема, обов`язок із сплати на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» грошових коштів, що належали спадкодавцям за життя. Згідно довідки №2565 від 02.09.2025 року заборгованість боржникаів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 станом на 02.09.2025 року по виконавчому документу №216/2756/18 (провадження 2н/216/407/18) від 04.07.2018р. за послугу з централізованого опалення складає 10825,01 грн. та судовий збір в сумі 176,20 грн, тобто заборгованість по судовому наказу №216/2756/18 (провадження 2н/216/407/18) від 04.07.2018р. не сплачена.
21.10.2025 року від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучман І.І. до суду надійшла копія спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Учасники справи у судове засідання не з`явилися. 
Представник позивача, адвокат Кафтасьєва Г.В., надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі.
Представник відповідача надіслала до суду заяву, згідно якої розгляд цивільної справи просять проводити за відсутності представника відповідача, без застосування технічних засобів. Вирішення питання по суті покладають на розсуд суду. 
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи в спрощеному позовному провадженні, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 25.08.1993, виданого Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно актового запису про народження № 755, копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2 .
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис про смерть № 909 (копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 ).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис про смерть № 1083 (копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 ). 
Після смерті батьків - ОСОБА_2 , спадщину фактично прийняв, був зареєстрований та проживав разом із батьками за адресою: АДРЕСА_1 , але юридично спадщину не оформив, свідоцтво про право на спадщину не отримав.
ОСОБА_2 є рідним батьком позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 .
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що складено відповідний актовий запис про смерть № 18.
Після смерті батька, позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучман II. із заявою про прийняття спадщини. А після спливу шестимісячного строку, позивач звернулась до нотаріуса задля підготовки документів, необхідних для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, але отримала відмову через наявний у спадкодавця запис про арешт належного йому майна, який внесений державним реєстратором Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби, про що приватним нотаріусом 04.12.2024 року було винесено відповідну постанову.
Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року (справа № 216/18594/24), позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та скасовано арешт нерухомого майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений згідно постанови про арешт майна боржника № 34545876 від 17 вересня 2018 року, виданої Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43041859, вид обтяження – арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 27952602 (спеціальний розділ).
Постановою приватного нотаріуса Кучман І.І. від 20.06.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , який був спадкоємцем своєї матері ОСОБА_4 , оскільки накладено арешт на все нерухоме майно спадкодавця. 
Приватним нотаріусом також у постанові зазначено, що згідно інформації з Державного реєстру, речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта, сформованого 11.06.2025 мроку мною, нотаріусом за № 430805730 на все нерухоме майно ОСОБА_4 накладено арешт нерухомого майна згідно постанови про арешт майна № 61214470 від 10.02.2020 року, виданої Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), номер запису про обтяження : 35410489 ( спеціальний розділ).
Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача звернулась до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби із заявою про надання інформації та отримання копії документів, на підставі яких, було накладено арешт.
Так, згідно отриманих на запит представника позивача документів, встановлено, що 04.07.2018 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано судовий наказ по справі № 216/2756/18, яким стягнуто з боржника:  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП надати не має можливості, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства теплових мереж “Криворіжтепломережа” (р/р НОМЕР_7 ТВБВ №10003/0547, філії-Дніпропетровського ОУ АТ "Ощадбанк", МФО 305482, код ЄДРПОУ 03342184), юридична адреса - 50099, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, заборгованість, яка утворилась у період з 01.03.2015 р. по 01.02.2018 р., по оплаті за централізоване опалення в розмірі 10825,01 грн.; а також судовий збір 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп. на користь заявника.
10.02.2020 року державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61214470 щодо стягнення заборгованості у розмірі 11001,21 грн з ОСОБА_4 .
25.09.2020року державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №61214470 щодо стягнення заборгованості у розмірі 11001,21 грн з ОСОБА_4 на підставі п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв`язку зі смертю боржника.
Як зазначив представник відповідача у відзиві, арешт нерухомого майна внесений відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , накладено згідно постанови про арешт майна №61214470 від 10.02.2020 року, виданої Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), номер запису про обтяження: 35410489.
Матеріалами спадкової справи № 6/2024 заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що після його смерті з заявою про прийняття спадщини звернулась донька – ОСОБА_1 (позивач у справі). 
Крім того, матеріалами спадкової справи підтверджується, що позивач є спадкоємцем після смерті батька, який в свою чергу, є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері - ОСОБА_4 , який фактично спадщину після її смерті прийняв, жодні кредитори з заявами про відшкодування боргів спадкодавця до нотаріуса не зверталися, свідоцтво про право на спадщину за законом нікому не видавалось, заповіт від імені батька та його матері не посвідчувався.
Враховуючи той факт, що вирішити питання щодо зняття арешту не можна вирішити в позасудовому порядку, позивач звертається до суду із вказаним позовом.
Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. 
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з положеннями статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Позивач має намір вільно володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.
Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ч.2 ст. 40 ЗУ « Про виконавче провадження», про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для заняття арешту з усього майна боржника є надходження на рахунок органу Державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.
Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 59 ЗУ « Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до частини п?ятої цієї статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
При зверненні до суду позивач посилався на порушення своїх як спадкоємця прав, оскільки не має можливості успадкувати майно через накладений на нього арешт.
Відповідач, як на підставу своїх заперечень, посилався на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_2 , який в свою чергу був єдиним спадкоємцем після смерті матері – ОСОБА_4 , який фактично прийняв спадщину після її смерті, всупереч ст. 1281 ЦК України про відкриття спадщини КПТМ «Криворіжтепломережу» не повідомляв, при цьому був обізнаний про обов`язок із сплати на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» грошових коштів, що належали спадкодавиці ОСОБА_4 за життя. Цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржниці та продовжує існувати.
Під час судового розгляду даної справи, представником позивача було долучено до матеріалів справи докази сплати позивачкою ОСОБА_1 заборгованості померлої ОСОБА_4 перед КПТМ «Криворіжтепломережа» у загальній сумі 11002,00 грн., а саме: 22.12.2025 року представник позивача подала клопотання про доручення до матеріалів справи квитанцій про часткову сплату позивачкою боргу спадкодавця перед відповідачем від 27.11.2025 на суму 5000,00 грн. та від 22.12.2025 на суму 3000,00 грн., 22.01.2026 року представник позивача долучила до справи квитанцію про сплату від 20.01.2026 року на суму 3000,00 грн., 24.02.2026 на суму 2,00 грн.
Отже, на момент ухвалення рішення боргові зобов`язання перед КПТМ «Криворіжтепломережа» позивачем сплачено.
Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством.
У пункті 4.10 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.
Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту (пункт 4.17 Глави 10 Порядку).
Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначено статтею 16 ЦК України.
Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.
У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно позиції ВС КЦС у справа № 463/3251/22 у рішенні від 03.05.2023 р. для зняття арешту із спадкового майна, спадкоємець має звертатися в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту.
Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
Зазначена норма є спеціальною, в якій закріплено порядок вирішення спорів, що виникають під час виконання судових рішень у особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно такої особи і у разі виникнення спору належним способом захисту прав особи є саме звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
З огляду на викладене, зважаючи, що право позивача є порушене, особа в інший спосіб, крім як звернення до суду з позовом про скасування арешту, не має змоги захистити своє порушене право, тому порушене право підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна, що належало на праві власності померлій бабусі позивача  ОСОБА_4 , після смерті якої єдиним спадкоємцем був батько позивача – ОСОБА_2 , який також помер.
Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Оскільки судом встановлено, що позивач позбавлений права користуватись своїми правами, зокрема обмежений у праві розрядження майном та / або набутті такого права, тому суд приходить висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 4, 10-13, 81, 141, 209, 247, 263-265, 274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити. 
Скасувати арешт нерухомого майна, відносно ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , накладений згідно постанови про арешт майна боржника BП № 61214470 від 10 лютого 2020 року, виданої Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби Південно–Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), номер запису про обтяження 35410489 (спеціальний розділ).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.М. Чирський