ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026	м. Дніпро	Справа № 904/26/26	
за позовом  ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Радук Україна", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
відповідач-2: Департамент адміністративних послуг Виконавчого комітету Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 
про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії 
Суддя Євстигнеєва Н.М.
Секретар судового засідання Большакова А.О.
Представники:
Від позивача: не з`явився
Від відповідача-1: не з`явився
Від відповідача-2: не з`явився 
С У Т Ь С П О Р У :
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області, в якому просить:
- припинити трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Радук Україна" на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 01.07.2025;
- зобов`язати державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в особі Департаменту адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради внести зміни до відомостей про юридичну особу ТОВ "Радук Україна", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ "Радук Україна".
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що з 25.07.2012 за рішенням засновника ТОВ "Радук Україна" ОСОБА_2 призначений на посаду директора товариства. Засновником товариства є громадянин російської федерації ОСОБА_2 30.06.2025 позивач надіслав на адресу товариства заяву про звільнення з посади за власним бажанням з 01.07.2025. 
З огляду на те, що триває збройний конфлікт у відносинах з державою-агресором, у зв`язку з чим неможливо застосувати міжнародні договори України з питань правового співробітництва у цивільних справах та припиненням поштового сполучення між країнами, заява про звільнення з посади директора на адресу єдиного засновника товариства разом з проханням прийняти рішення про звільнення та призначення на посаду нового директора позивачем не направлялась. Відповідно учасником товариства рішення з питання звільнення позивача з посади не прийнято, що порушує право останнього на працю.
Відповідач-1, ТОВ "Радук Україна" відзиву на позов не надало.
Відповідач-2, Департамент адміністративних послуг Виконавчого комітету Криворізької міської ради надав письмові пояснення, в яких зазначив, що не є належним відповідачем у справі з огляду на таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з вимогами Закону України "Про адміністративні послуги" та відповідно до Положення про Центр "Віза", затвердженого рішенням Криворізької міської ради від 31.07.2024 №2920 "Про затвердження Положення про Центр адміністративних послуг "Віза" виконкому Криворізької міської ради в новій редакції", Центр "Віза" – постійно діючий робочий орган виконкому Криворізької міської ради. Функції по організації діяльності Центру "Віза" здійснює Департамент адміністративних послуг Виконавчого комітету Криворізької міської ради, який є самостійною юридичною особою.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань", суб`єктами державної реєстрації прав є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації.
Таким чином, суб`єктом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців є виконавчий комітет Криворізької міської ради в особі його управління з питань реєстрації виконкому міської ради. Враховуючи зазначене, до повноважень департаменту не входить внесення відповідних змін до реєстру.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2026 справу №904/26/26 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.
Ухвалою суду від 07.01.2026, позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано протягом семи днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до суду: зазначити вірне місцезнаходження відповідача-2 відповідно до державного реєстру; зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; направити позовну заяву з додатками на адресу відповідачів, надати до суду належні докази направлення (фіскальний чек та опис вкладення / квитанцію про надсилання до електронного кабінету); надати докази сплати судового збору у встановленому розмірі 6 056,00грн та порядку.
12 січня 2026 року від позивача на виконання вимог ухвали суду надійшла заява та долучено відповідні докази. Надходження судового збору у сумі 6056,00грн підтверджено випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.
Ухвалою господарського суду від 14.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 09.02.2026.
У підготовчому засіданні 09.02.2026 судом оголошено перерву до 03.03.2026.
Сторони у підготовче засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Ухвалу суду від 09.02.2026 в електронному вигляді доставлено до електронного кабінету відповідача-2 10.02.2026 (о 19:34год), що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 148).
Згідно витягу з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення №R067101007410, ухвала суду від 09.02.2026 не вручена відповідачу-1.
24 лютого 2026 року від відповідача-2 до господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника. Також просить визнати Департамент адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради неналежним відповідачем у справі, так як суб`єктом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є Виконавчий комітет Криворізької міської ради.
Ухвалою господарського суду від 03.03.2026 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 26.03.2026.
Відповідач-1 у судове засідання, призначене для розгляду справи не з`явився.
Відповідно до п. 5 частини шостої ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Суд звертає увагу, що адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, якщо відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.03.2021 у справі №910/1487/20 та врахована судом, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 17.11.2021 у справі № 908/1724/19 та від 01.03.2023 у справі № 910/18543/21).
Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.
День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду (зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/4430/21).
Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 ГПК України).
Позивач у судове засідання 26.03.2026 не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. 
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
У судовому засіданні 26.03.2026 підписано скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -
В С Т А Н О В И В:
19 липня 2012 року громадянин російської федерації ОСОБА_2 прийняв рішення про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Радук Україна" (а.с.8).
Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Радук Україна" затверджено рішенням єдиного засновника від 19.07.2012, державна реєстрація створення юридичної особи здійснена державним реєстратором Жовтоножко Т.Л. 25.07.2012, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 1 227 102 0000 013497 (Витяг з ЄДР, а.с.30).
З 25.07.2012 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 значиться як керівник товариства.
Товариство створено з метою одержання прибутку шляхом здійснення торгівельної, посередницької діяльності, виконання робіт і надання послуг, а також іншої, не забороненої чинним законодавством діяльності (п.3.2 Статуту).
Згідно пункту 8.1. Статуту органом управління Товариством є засновник.
До виключної компетенції засновника належить, зокрема:
визначення основних напрямків діяльності товариства; внесення змін до Статуту, зміна розміру статутного капіталу; створення та відкликання виконавчого органу тощо (п.8.2. Статуту).
Виконавчим органом товариства є директор, виконуючий керівництво поточною діяльністю товариства, який призначається та відкликається засновником (п.8.3. Статуту).
ОСОБА_1 з 25.07.2012 приступив до виконання обов`язків директора цього товариства.
30 червня 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про звільнення з посади директора за власним бажанням з 01.07.2025. Заява про звільнення адресована єдиному засновнику товариства з обмеженою відповідальністю "Радук Україна" (а.с.31). 
01.07.2025 ОСОБА_1 видав наказ про скликання загальних зборів учасників товариства, які відбудуться 10.07.2025 о 9:00 за адресою: пр. Поштовий, б.52, кімн. 409, м. Кривий Ріг з порядком денним: про звільнення з посади директора товариства ОСОБА_1 (а.с.32).
З огляду на те, що триває збройний конфлікт у відносинах з державою-агресором, у зв`язку з чим неможливо застосувати міжнародні договори України з питань правового співробітництва у цивільних справах та припиненням поштового сполучення між країнами, заява про звільнення з посади директора на адресу єдиного засновника товариства разом з проханням прийняти рішення про звільнення та призначення на посаду нового директора позивачем не направлялась.
Поряд з цим, рішення про звільнення позивача з посади директора товариства станом на дату звернення з позовом до суду не прийнято, зміни до ЄДР у зв`язку із звільненням не внесені.
Позивач стверджує, що відповідачем не вчинено дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення позивача з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Радук Україна", чим було порушено охоронювані законом права позивача.
Наведене стало підставою для звернення з цим позовом.
Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названою нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка на її думку порушує її права й охоронювані законом інтереси.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 зазначила, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.
За загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників або в окремих випадках - наглядової ради товариства. Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.
Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).
Водночас в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.
Судом встановлено, що рішенням єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Радук Україна" від 25.07.2012 ОСОБА_1 призначено на посаду директора товариства.
17 червня 2018 року набрав чинності Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 06.02.2018 № 2275-VIII (далі – Закон).
З набранням чинності цього Закону втратив чинність Закон України "Про господарські товариства" у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю.
Законом визначається порядок створення, управління, реорганізації та припинення товариств з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) та товариств з додатковою відповідальністю (далі – ТДВ), склад статутного капіталу, порядок внесення вкладів учасників та виплати дивідендів.
Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень нового Закону протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту ТОВ та ТДВ, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту ТОВ, ТДВ.
Отже, ТОВ "Радук Україна", починаючи з 17.06.2018, зобов`язано привести свій Статут у відповідність до норм нового Закону. 
Відповідно, якщо товариство буде вносити будь-які зміни до статуту, то одночасно потрібно було привести статут у відповідність до нового законодавства.
Доказів внесення змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Радук Україна", у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 06.02.2018, матеріали справи не містять.
У вирішенні даного спору суд застосовує положення Статуту товариства у тій частині, що не суперечить приписам Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 06.02.2018
За приписами частини першої статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства.
Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства.
До компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства, прийняття інших рішень, віднесених законом до компетенції загальних зборів учасників (ч. 1, 2 (п.7) ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").
Відповідно до статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори.
Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень (ч. 1-3 ст. 99 ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 37 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.
До товариства з одним учасником не застосовуються положення статей 32-36 цього Закону, а інші положення цього Закону застосовуються з урахуванням положень частини першої цієї статті (ч.2 ст. 37 цього Закону).
Відомості щодо укладання трудового договору у формі контракту в порядку, передбаченому ч.12 ст.39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", в матеріалах справи відсутні. 
Водночас позивач у тексті позовної заяви наполягає на виникненні трудових відносин, а відповідачем такі твердження ОСОБА_1 жодним чином не спростовано.
Суд враховує, що у вирішенні цього спору не є визначальним питання укладання письмового договору з директором, а основним є дотримання директором процедури звернення до єдиного засновника товариства з метою припинення своїх повноважень та обрання нового директора.
Вимога позивача до єдиного учасника Товариства про прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади директора товариства та обрання на посаду директора іншої особи не направлялась, рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника так і не прийято.
Таким чином, позивачем були вчинені всі необхідні, передбачені законодавством та статутом залежні від нього дії для звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Радук Україна".
Позивач просить припинити трудові відносини з 01.07.2025. 
У даній справі позовні вимоги спрямовані, насамперед, на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.
Оскільки, матеріали справи не містять укладеного трудового договору (контракту) між позивачем та товариством, спір не виник стосовно припинення такого правочину. Відтак у спірних правовідносинах судом не застосовуються норми статті 38 КЗпП України, яка визначає порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.
Отже, належним та ефективним способом захисту прав та законних інтересів позивача буде не вимога про визнання трудових відносин припиненими (визначення юридичного факту), про що йдеться у постановах КЦС ВС від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 та від 17.03.2021 у справі №761/40378/18, а вимога припинити такі трудові відносини за рішенням суду, які (трудові відносини) будуть припинені саме з дати набрання судовим рішенням законної сили, адже констатація ретроспективно припинення трудових відносин певною датою у минулому, по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №127/27466/20 від 06.09.2023.
За приписом частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тож суд враховує висновки Великої Палати, викладені у постанові Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.
З огляду на те, що Товариство не вчинило жодних дій на припинення трудових відносин, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом припинення трудових відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Радук Україна" та ОСОБА_1 з дати набрання законної сили рішенням суду у справі.
Стосовно вимоги про зобов`язання державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в особі Департаменту адміністративних послуг Виконкому Криворізької міської ради внести зміни до відомостей про юридичну особу ТОВ "Радук Україна", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ "Радук Україна" суд зазначає таке.
Державний реєстратор при здійсненні будь-яких реєстраційних дій керується Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", який є спеціальним Законом, що регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб-підприємців.
Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
У частині першій статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.
Заявлена позивачем вимога про зобов`язання Департаменту адміністративних послуг виконкому міської ради, як орган державної реєстрації внести зміни до Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей про ОСОБА_1 як директора товариства є похідною від вимоги про припинення трудових відносин між директором (керівником) Раповкою О.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Радук Україна", у зв`язку зі звільненням із займаної посади директора за власним бажанням, на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України.
Суд вважає, що наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про те, що Раповка О.О. є директором Товариства з обмеженої відповідальності "Радук Україна" порушує його права, оскільки дана інформація є у вільному доступі та використовується користувачами реєстру.
Позивач позбавлений можливості виключити інформацію щодо себе, як керівника відповідача у встановлений Законом спосіб та порядок, шляхом надання державному реєстратору документів визначених статтею 17 Закону про реєстрацію, при цьому уповноважений на звільнення керівника орган підприємства не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладені на нього обов`язки, тим самим допустив порушення трудових прав позивача.
У постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі №914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зазначив, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
З огляду на прийняття судом рішення щодо припинення трудових відносин позивача з відповідачем та з метою забезпечення ефективності наданого судового захисту і унеможливлення необхідності вчинення будь-яких інших заходів задля захисту визначеного інтересу позивача, суд дійшов висновку, що вимога про внесення змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про звільнення Раповки О.О., як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Радук Україна", є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Водночас, частинами першої - третьої статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №552/6381/17, від 13 березня 2019 року у справі №757/39920/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі №520/17304/15-ц).
Зі змісту та характеру відносин між учасниками цієї справи вбачається, що позивач має спір з Товариством з обмеженою відповідальністю "Радук Україна".
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з вимогами Закону України "Про адміністративні послуги" та відповідно до Положення про Центр "Віза", затвердженого рішенням Криворізької міської ради від 31.07.2024 №2920 "Про затвердження Положення про Центр адміністративних послуг "Віза" виконкому Криворізької міської ради в новій редакції", Центр "Віза" – постійно діючий робочий орган виконкому Криворізької міської ради. Функції по організації діяльності Центру "Віза" здійснює Департамент адміністративних послуг Виконавчого комітету Криворізької міської ради, який є самостійною юридичною особою.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань", суб`єктами державної реєстрації прав є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації.
Таким чином, суб`єктом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців є виконавчий комітет Криворізької міської ради в особі його управління з питань реєстрації виконкому міської ради. 
Отже, позовні вимоги, спрямовані на внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань не можуть бути звернені до Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської, як до державного реєстратора, якого позивач визначив співвідповідачем. 
Департамент адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської не є належним відповідачем за вимогами позивача.
Звернення з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові (п. 8.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20).
Виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу "Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо" відомості про Раповку Олександра Олександровича, як про директора (керівника) Товариства з обмеженою відповідальністю "Радук Україна", за рішенням суду, є підставою для вчинення відповідної реєстраційної дії. 
Остання вчиняється будь-яким державним реєстратором/приватним нотаріусом, а не лише Виконавчим комітетом Криворізької міської ради. Із набранням законної сили відповідним судовим рішенням виникає юридичний факт, з яким законодавство пов`язує юридичні наслідки, зокрема, обов`язок реєстратора вчинити відповідну реєстраційну дію.
За викладеного, позовні вимоги до Департаменту адміністративних послуг Виконавчого комітету Криворізької міської ради суд залишає без задоволення.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача в розмірі 6056,00грн.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Радук Україна", Департаменту адміністративних послуг Виконавчого комітету Криворізької міської ради про припинення трудових відносин та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.

Припинити трудові відносини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Радук Україна" (ідентифікаційний код 38255348, проспект Поштовий, буд.52, кімн.409, м. Кривий Ріг, 50000) з дня набрання рішенням законної сили, у зв`язку зі звільненням із займаної посади за власним бажанням на підставі ч. 1 ст.38 Кодексу законів про працю України. 

Виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу "Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо" відомості про Раповку Олександра Олександровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ), як про директора (керівника) Товариства з обмеженою відповідальністю "Радук Україна" (ідентифікаційний код 38255348, проспект Поштовий, буд.52, кімн.409, м. Кривий Ріг, 50000).
В іншій частині позову - відмовити.

У задоволенні вимог до Департаменту адміністративних послуг Виконавчого комітету Криворізької міської ради - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Радук Україна" (ідентифікаційний код 38255348, проспект Поштовий, буд.52, кімн.409, м. Кривий Ріг, 50000) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 6056,00грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок).
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 30.03.2026

Суддя Н.М. Євстигнеєва