СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Харків Справа № 917/1553/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.

без виклику представників учасників справи,
розглянувши апеляційну скаргу Релігійної громади Полтавської церкви Христової м. Полтава (2622П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі № 917/1553/25 (ухвалене в приміщенні господарського суду Полтавської області суддею Мацко О.С., дата складання повного рішення 20.11.2025)
за позовною заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" , вул. Козака, 2-а, м.Полтава,Полтавська область,36000
до Релігійної громади Полтавської церкви Христової, м. Полтава (Полтавська церква Христова), вул. Володимира Івасюка, 4, кв.315, м. Полтава, Полтавська область, 36000
про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом Релігійної громади Полтавської церкви Христової, м. Полтава (Полтавська церква Христова) про стягнення 277 312,17 грн вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем як споживачем природного газу допущено несанкціоноване втручання в роботу лічильника природного газу “Самгаз” G-4 заводський номер 3934625, про що на підставі висновку експертизи №352 від 26.09.2024р. складено Акт про порушення №352 від 29.06.2024. За здійсненим розрахунком позивача (акт-розрахунок №44/24/5 від 01.10.2024р.) вартість необлікованого (донарахованого) об"єму природного газу визначена в розмірі 277 312,17 грн. У зв"язку з несплатою рахунку №У0000000372 від 01.10.2024. відповідачем позивач звернувся до суду з даним позовом; крім того, до суми позову позивач включив 1106,17 грн витрат, пов"язаних з проведенням експертизи ЗВТ.
Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі № 917/1553/25 позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з Релігійної громади Полтавської Церкви Христової м. Полтава (вул. Володимира Івасюка, 4, кв.315, м. Полтава, Полтавська область,36000) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" ( вул. Козака, 2-а, м. Полтава, Полтавська область,36000) 277 312,17 грн вартості необлікованого об`єму природного газу, 1 106,17 грн витрат на проведення експертизи, 3327,75 грн судового збору.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд керувався тим, що:
- під час перевірки об"єкту відповідача (м.Полтава, вул..Миру,18а) було демонтовано лічильник газу “Самгаз” G-4 заводський номер 3934625; знятий лічильник було запечатано в поліетиленовий пакет, опломбовано пломбою №101019982 для направлення на експертизу за ініціативою оператора ГРМ, що підтверджується протоколом про направлення на експертизу від 24.09.2024р. (арк..справи 15). 26.09.2024р., у присутності представника споживача було здійснено експертизу лічильника газу, результати якої зафіксовано в Акті експертизи лічильника газу №352 від 26.09.2024;
- за висновками експертизи, мало місце несанкціоноване втручання шляхом здійснення прихованих заходів споживачем чи іншою особою (вплив дії спрямованого магнітного поля), внаслідок яких здійснюється недообліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, що призвело до викривлення даних обліку природного газу та шляхом пошкодження пломб заводу виробника на відліковому механізмі (суматорі) лічильника;
- згідно з пунктом 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування;
- здійснюючи відповідний розрахунок, позивач виходив з того, що відповідно до п.1 глави 4 розд.9 Кодексу ГРМ у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об”єму не облікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (номінальна потужність газового обладнання – сумарна об”ємна витрата (споживання) природного газу всього встановленого газового обладнання/устаткування, яке згідно з паспортними даними відповідає номінальному режиму роботи цього обладнання) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більш ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення; 
- якщо несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об"єм не облікованого природного газу, визначається з дня встановлення відповідного ЗВТ та/або пломби, які виявилися пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців. Позивачем враховано, що пуск газу споживачеві здійснено 28.11.2023р., що підтверджується Актом №2811/11.2 на зняття пломби та відновлення газопостачання, тому нарахування проводилося з початку контрактної доби та години по 24.09.2024р. (направлення лічильника на експертизу). Доказів оспорювання та скасування Акту про порушення чи доказів помилкового здійснення розрахунку вартості не облікованого природного газу відповідачем не подано. ;
- зважаючи на вказані обставини, місцевий господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення вартості необлікованого газу в повному обсязі. 
Не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Релігійна громада Полтавської церкви Христової м. Полтава, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі № 917/1553/25 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що :
- внаслідок неприйняття відзиву суто з формальних підстав суд ухвалив рішення за відсутності процесуальної можливості для відповідача викласти та обґрунтувати свою позицію, що прямо суперечить принципу змагальності сторін та меті господарського судочинства;
- суд встановив факт несанкціонованого втручання у роботу облікового приладу, проте рішення суду не містить доказів того, що саме відповідач вчинив це втручання або що такі дії вчиняла особа за його дорученням, водночас, факт виявлення пошкодження пломби або ознак впливу магнітного поля сам по собі не свідчить про наявність вини споживача та не доводить причинно-наслідковий зв`язок між такими ознаками і викривленням обліку природного газу ;
- за проханням релігійної громади відповідача представник відповідача адвокат Євстафієва О.Б. 24.11.2025 року звернулася до позивача із адвокатським запитом про надання певної інформації щодо обставин нарахування позивачем відповідачеві вартості необлікованого природного газу, проте, позивач надав відповідь від 01.12.2025 року (копія додається) суто формально без надання запитуваної інформації що ще знову ж дає обґрунтовані підстави вважати , що розрахунки надані позивачем суду під час розгляду справи нічим не підтверджені.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Релігійної громади Полтавської церкви Христової м. Полтава (2622П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі № 917/1553/25. Розгляд даної апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Також зазначеною ухвалою встановлено позивачу строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу, які повинні відповідати вимогам ч. 2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів апелянту.
Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 отримано учасниками справи о 17:56 год. 
Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. 
Отже, ухвала Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 вважається врученою учасникам справи, в тому числі і позивачу 16.12.2025, відповідно, останнім днем для подання відзиву на апеляційну скаргу для позивача було 31.12.2025 включно.
26.12.2025 від позивача у встановлений судом строк надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду – залишити без змін.
Свої заперечення обґрунтовує тим, що:
- провадження по справі відкрито 11.08.2025, тоді як представник відповідача був ознайомлений з матеріалами справи 25.09.2025, отже, відповідач мав достатньо часу для подання до суду відзиву з дотриманням процесуальних строків, проте відповідач на власний розсуд не скористався своїм процесуальним правом своєчасно надати суду відзив на позовну заяву, суд дійшов правильного висновку про залишення відзиву на позовну заяву без розгляд, а твердження відповідача щодо формального підходу суду до застосування процесуальних норм без урахування конкретних обставин справи є безпідставним;
- враховуючи положення пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника здійснене прихованими заходами є порушенням (несанкціонованим відбором природного газу з ГРМ), внаслідок якого споживачу здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу;
- сама можливість викривлення даних обліку газу, яка була для цього підготовлена або створена через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (ЗВТ), вже є порушенням, яке кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та, відповідно, є підставою для нарахування необлікованого спожитого газу (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2021 року у справі №903/160/21) ;
- відповідно до пункту 1 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ);
- згідно з пунктом 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування;
- відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження неправомірних дій працівників АТ “Полтавагаз” під час складання акту про порушення, проведення експертизи лічильника газу, нарахуванні вартості необлікованого об`єму та обсягу природного газу, отже, при здійснені демонтажу, експертизи, складанні акту про порушення, розгляду акту про порушення на комісії, складанні актурозрахунку АТ «Полтавагаз» діяло у спосіб та порядок, встановлені Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про метрологію і метрологічну діяльність», Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824 .
29.12.2026 від відповідача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.
07.01.2026 від апелянта надійшли пояснення у справі.
У відповіді на відзив на апеляційну скаргу та у письмових поясненнях апелянт зазначає про те, що:
- відповідач у відзиві на апеляційну скаргу ігнорує обов`язок суду оцінювати поважність причин пропуску строку та пропорційність процесуальних наслідків, що випливає зі статей 2, 13, 119 ГПК України. Формальне застосування процесуальних вимог без з`ясування їх впливу на право сторони на захист призвело до порушення принципу змагальності сторін, що детально обґрунтовано нижче;
- акт експертизи не містить висновків про фактичне викривлення обліку, не встановлює часу та причин виникнення дефектів, а також не доводить вину апелянта, отже, доводи позивача мають характер припущень і не відповідають вимогам належності та допустимості доказів;
- сам факт застосування формальної методики не звільняє позивача від обов`язку довести реальне споживання газу саме в обсягах, зазначених у розрахунку. Розрахунок має умовний характер та не підтверджений жодними доказами фактичного режиму використання газового обладнання; 
- позивач не спростував обставину ініціативного повідомлення апелянта про зупинку лічильника та необхідність його перевірки, що є несумісним з твердженнями про навмисний характер дій.
Відповідно ч. 13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
Як свідчать матеріали справи та було правильно встановлено місцевим господарським судом, 01.02.2019 року Релігійна громада Полтавської Церкви Христової м.Полтава (Споживач) заявою-приєднання № 2246 Р приєдналася до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим). 
Згідно з додатками до договору, адреса об`єкта – м.Полтава, просп. Миру, 18а; перелік комерційнх вузлів обліку природного газу та газоспоживаючого обладнання : плита газова 1 шт, котел “Wolf” 1 шт, режим роботи газового обладнання цілодобово в опал.сезон, встановлено лічильник "Самгаз" 2011р.в. №3934625. 
Відповідно до п. 1.1 договору розподілу природного газу, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України “Про ринок природного газу” і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (п.1.2 типового договору).
За умовами п. 2.1 договору за цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.
Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п. 2.2 договору).
Згідно із п. 3.2 договору за наявності підтвердженого обсягу природного газу Споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу.
Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 5.1 договору).
Релігійна громада Полтавської Церкви Христової м.Полтава є непобутовим споживачем природного газу, якому в установленому порядку присвоєно персональний код ідентифікації споживача (ЕІС-код 56XS000110BOM6005). 
Як вказує позивач, під час перевірки об"єкту відповідача (м.Полтава, вул..Миру,18а) було демонтовано лічильник газу “Самгаз” G-4 заводський номер 3934625; знятий лічильник було запечатано в поліетиленовий пакет, опломбовано пломбою №101019982 для направлення на експертизу за ініціативою оператора ГРМ, що підтверджується протоколом про направлення на експертизу від 24.09.2024р. (арк..справи 15). 26.09.2024р., у присутності представника споживача було здійснено експертизу лічильника газу, результати якої зафіксовано в Акті експертизи лічильника газу №352 від 26.09.2024р., згідно якого:
1.1.Цілісність заводської пломби та повірочного тавра – пломба заводу виробника на відліковому механізмі (суматорі) лічильника пошкоджені, на їх місце встановлено предмети невідомого походження схожі на пломби; 1.2.Цілісність відлікового механізму – сколи цифрових барабанів відлікового механізму (суматора) лічильника, що впливають на роботу відлікового механізму; 1.3.Механічне пошкодження та інш – клей в місцях встановлення пломбуючих глушок заводу-виробника, механічні пошкодження скла відлікового механізму (суматора) лічильника (тріщина), сторонній металевий предмет на цифровому барабані останнього коліщатка, конструкції суматорі лічильника не відповідає ТУ заводу-виробника; 1.4.Вплив на відліковий механізм спрямованого магнітного поля – при дії спрямованого магнітного поля відліковий механізм зупиняється. Відповідно до висновків членів комісії встановлено несанкціоноване втручання, шляхом здійснення прихованих заходів споживачем чи іншою особою (вплив дії спрямованого магнітного поля) внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавством) використання природного газу, що призвело до викривлення даних обліку природного газу та шляхом пошкодження пломб заводу виробника на відліковому механізмі (суматорі) лічильника. Метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 9035:2020. Лічильник не відповідає вимогам ДСТУ 9035:23020. На підставі висновку експертизи № 352 від 26.09.2024 року, складено акт про порушення № 352 від 26.09.2024, в зв`язку з виявленням несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу “Самгаз” G-4 заводський номер 3934625. Вказаний акт засвідчений особистими підписами членів Комісії та підписаний споживачем, із зазначенням про час проведення Комісії Оператора ГРМ (10- 00 год. 01.10.2024 року).
Отже, за висновками експертизи, мало місце несанкціоноване втручання шляхом здійснення прихованих заходів споживачем чи іншою особою (вплив дії спрямованого магнітного поля), внаслідок яких здійснюється недообліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, що призвело до викривлення даних обліку природного газу та шляхом пошкодження пломб заводу виробника на відліковому механізмі (суматорі) лічильника.
01.10.2024 на засіданні Комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу) АТ “Полтавагаз” акт про порушення № 352 від 26.09.2024 розглянуто та задоволено, прийнято рішення про складання Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. За наслідками задоволення акту складено акт-розрахунок № 44/24/5 від 01.10.2024 необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості Релігійній громаді Полтавської Церкви Христової м. Полтави, ЄДРПОУ 36396798, ЕІС – код 56XS00010BOM6005 (юридична адреса: 36004, м. Полтава, вул. Володимира Івасюка, буд. 4, кв. 315) фактична адреса: м. Полтава, вул. Миру, 18а з 29.11.2023 по 24.09.2024 року. На підставі акту-розрахунку № 44/24/5 від 01.10.2024 вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу визначена в рахунку № У0000000372 від 01.10.2024 на суму 277 312,17 грн. Крім того, споживачу направлено рахунок № У0000000373 від 01.10.2024 про відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи ЗВТ на суму 1 106,17 грн. (арк..справи 19-24). 
У зв"язку з несплатою відповідачем вказаних рахунків в добровільному порядку позивач звернувся до суду з позовом у вказаній справі.
Здійснюючи апеляційний перегляд, колегія суддів керується таким.
Правове регулювання правовідносин між оператором газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494, типовим договором, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498, а також положеннями Закону України "Про ринок природного газу", Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.
Статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.
Відповідно до частин частинами 1, 2 статті 59 Закону України "Про ринок природного газу" суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема є: несанкціонований відбір природного газу, самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання.
Абзацом 37 пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
Приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які не можливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ (абзац 68 пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).
Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).
Згідно з пунктом 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.
У відповідності до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).
Главою 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ визначено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 цього Кодексу.
У відповідності до абзаців 1,2 пункту 11 Глави 5 Розділу XI Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, що і було зроблено оператором (а.с.19). 
Як правильно зазначив місцевий господарський суд, позивач, здійснюючи відповідний розрахунок, обґрунтовано виходив з того, що відповідно до п.1 глави 4 розд.9 Кодексу ГРМ у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об”єму не облікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (номінальна потужність газового обладнання – сумарна об”ємна витрата (споживання) природного газу всього встановленого газового обладнання/устаткування, яке згідно з паспортними даними відповідає номінальному режиму роботи цього обладнання) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більш ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. 
Якщо несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об"єм не облікованого природного газу, визначається з дня встановлення відповідного ЗВТ та/або пломби, які виявилися пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців. 
Позивачем також цілком правомірно було враховано, що пуск газу споживачеві здійснено 28.11.2023, що підтверджується Актом №2811/11.2 на зняття пломби та відновлення газопостачання, тому нарахування проводилося з початку контрактної доби та години по 24.09.2024р. (направлення лічильника на експертизу). Доказів оспорювання та скасування Акту про порушення чи доказів помилкового здійснення розрахунку вартості не облікованого природного газу відповідачем не подано.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже тягар доведення обставин, на які посилається сторона в обґрунтування своїх вимог та заперечень, лежить саме на неї. 
Разом з цим, довести зазначені обставини сторона має доказами, наділеними такими обов`язковими ознаками, як: допустимість, относимість, достовірність та імовірність.
Так, відповідно до статі 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини справи, які входять до предмету доказування. 
Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначене поняття «допустимість доказів», яке полягає в тому, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Як вказано у статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Позивачем було доведено належними, допустимими, достовірними та достатньо вірогідними доказами факт невиконання відповідачем свого обов`язку щодо збереження і забезпечення цілісності вимірювального пристрою, розташованого на його території, що призвело до необлікованих витрат природного газу.
Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.
Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що внаслідок неприйняття відзиву суто з формальних підстав суд ухвалив рішення за відсутності процесуальної можливості для відповідача викласти та обґрунтувати свою позицію, що прямо суперечить принципу змагальності сторін та меті господарського судочинства.
Однак колегія суддів не може погодитися із такими твердженнями апелянта, зважаючи на таке.
Згідно з ухвалою господарського суду Полтавської області про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 11.08.2025 відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов, оформленого з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України - протягом 15 днів з дня отримання ухвали та роз`яснено про його обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет (ч.6 ст.6 ГПК України).
Відповідач у встановлені судом строки відзив на позовну заяву не подав та вказав, що поважними причинами пропуску процесуального строку є те, що відповідач не є юридично обізнаною особою, є неприбутковою громадською організацією, на пошуки представника для отримання консультації та допомоги у підготовці процесуальних документів пішов значний час, а також те, що технічну можливість зареєструватися в електронному суді відповідач отримав лише 13.11.2025 року, оскільки значний час було витрачено на оформлення електронного ключа для відповідної реєстрації, а відтак подача документів та своїх заперечень в електронному форматі до 13.11.2025 року була не можлива.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.11.2025 відзив Релігійної громади Полтавської церкви Христової м. Полтави залишено без розгляду.
Обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву, в ухвалі від 19.11.2025 господарський суд Полтавської області зазначає, що: ухвала суду направлялася відповідачу в установленому порядку, однак не була ним отримана з причин, що не залежать від суду та перебувають поза його контролем; однак, враховуючи особисте ознайомлення представника зі справою 25.09.2025, уникаючи надмірного формалізму та обмеження прав учасника процесу, суд вважає, що доречно обраховувати строк на подання відзиву саме з цієї дати. Відтак, строк на подання відзиву закінчився 10.10.2025, а також те що: “заявник (відповідач), як юридична особа, згідно з частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України зобов`язаний зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами ще станом на момент набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами №3200-IX від 29.06.2023.
Як зазначив місцевий господарський суд, ігнорування цього обов`язку (щодо реєстрації тривалий період часу, навіть незважаючи на те, що вже станом на час отримання від позивача копії позовної заяви з додатками (як мінімум) відповідачу стало відомо, що він стане учасником судового провадження, дає підстави суду вважати, що обставини, на які посилається відповідач, обґрунтовуючи причини пропуску строку на подання відзиву, не є поважними, непереборними, натомість є такими, що повністю залежали від волі відповідача; так само посилання на те, що відповідач довго не міг знайти представника для захисту своїх інтересів, також не розцінюються судом як поважні причини пропуску процесуального строку. З клопотанням про продовження процесуального строку відповідач (після ознайомлення з матеріалами справи) до суду не звертався.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.12.2022 у справі № 990/102/22 виснувала, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Вказані обставини підлягають обов`язковому підтвердженню шляхом подання до суду відповідних доказів (документів або їх копій).
Водночас, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України".)
Проте відповідачем обставин поважності причин пропуску процесуального строку не було надано належних, допустимих, достовірних та достатньо вірогідних доказів.
Отже, оскільки провадження по справі відкрито 11.08.2025, а представник відповідача був ознайомлений з матеріалами справи 25.09.2025, то відповідач мав достатньо часу для подання до суду відзиву з дотриманням процесуальних строків, проте він з власної вини не скористався такою можливістю, а тому с першої інстанції суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення відзиву на позовну заяву без розгляду.
Також апелянт вказує на те, що суд встановив факт несанкціонованого втручання у роботу облікового приладу, проте рішення суду не містить доказів того, що саме відповідач вчинив це втручання або що такі дії вчиняла особа за його дорученням, водночас, факт виявлення пошкодження пломби або ознак впливу магнітного поля сам по собі не свідчить про наявність вини споживача та не доводить причинно-наслідковий зв`язок між такими ознаками і викривленням обліку природного газу.
Однак колегія суддів вважає такі посилання скаржника необґрунтованими, зважаючи на таке.
Верховний Суд в постанові від 17 квітня 2025 року по справі № 296/9480/22 виснував, що Сама можливість викривлення даних обліку газу, яка була для цього підготовлена або створена через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (ЗВТ), вже є порушенням, яке кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та, відповідно, є підставою для нарахування необлікованого спожитого газу (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2021 року у справі №903/160/21).
Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до пункту 1 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).
Згідно з пунктом 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.
20 вересня 2023 року Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 20.09.2023 у справі № 953/17713/19 виснував, що згідно ж з пунктом 4 глави 6 розділу X Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. З аналізу вищенаведених норм вбачається, що саме відповідач, як споживач природного газу, несе відповідальність за збереження і цілісність вузла обліку природного газу (ВОГ), навіть у тому разі, якщо несанкціоновані заходи, здійснені не споживачем, а іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу (близький за змістом висновок, викладений Верховним Судом у постановах від 07 травня 2024 року cправа № 905/796/23, від 02 липня 2019 року у справі №904/2741/18, від 18 травня 2021 року у справі № 902/417/20, від 11 серпня 2021 року у справі № 927/89/18)”.
До того ж, відповідачем не надано належних, допустимих достовірних та достатньо імовірних доказів на підтвердження неправомірних дій працівників АТ “Полтавагаз” під час складання акту про порушення, проведення експертизи лічильника газу, нарахуванні вартості, в тому числі відповідачем не надано доказів оспорювання та скасування Акту про порушення чи доказів помилкового здійснення розрахунку вартості необлікованого природного газу.
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, а фактично дублюють доводи відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим підстави для скасування чи зміни вказаного рішення відсутні.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається на скаржника.
Керуючись статтями 129, 270, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Релігійної громади Полтавської церкви Христової м. Полтава (2622П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі № 917/1553/25 залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі № 917/1553/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 13.02.2026.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк 

Суддя І.А. Шутенко