ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
26.03.2026	Справа № 910/497/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційного підприємства "Альянс-груп" 
про стягнення 28 448,09 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційного підприємства «Альянс-груп» про стягнення 28 448,09 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором про надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів № ВС/180/2023-ЦЮ від 05.10.2023, в частині строків надання послуг.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, поставлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
26.01.2026 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечуючи проти позову зазначає, що враховуючи, що обладнання передано в ремонт 26.03.2024, то строк надання послуг з ремонту колінчастого валу дизеля 5Д49 № 85 відповідно до положень п. 5.13 Договору закінчується 25.05.2024, і 30.05.2024 сторонами підписано Акт приймання обладнання з ремонту колінчастого валу дизеля 5Д49 № 85, а отже має місце прострочення строку надання послуг відповідно до положень п. 5.13 Договору на чотири календарні дні, що було визнано відповідачем в рамках досудового врегулювання спору та сплачено на користь позивача відповідну компенсацію. Відповідач зазначає, що трактування умов Договору дає змогу однозначно визначити наступні встановлені та погоджені сторонами строки, та юридичні факти, з якими пов`язується початок їх перебігу, а саме: 1) строк виконання ремонтних робіт встановлюється тривалістю 60 календарних днів з дати підписання сторонами акту про передачу обладнання в ремонт і починає перебіг з 27.03.2024 та закінчується 25.05.2024 року (пункт 5.13 Договору); 2) строк підписання Акту приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з Додатком 5 до цього Договору) встановлюється тривалістю 5 календарних днів від дати надходження обладнання до фактичного отримувача, а строк на доставку обладнання фактичному отримувачу встановлюється тривалістю 10 календарних днів з дати підписання сторонами акту про повернення обладнання з ремонту, в рамках даної справи - з 31.05.2024 року), а відтак строк на ремонтні роботи та строк на підписання Акту приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з Додатком 5 до цього Договору) не здійснюють свій перебіг одночасно. 
30.01.2026 представником позивача подано відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що будь-які посилання відповідача на Акт приймання обладнання з ремонту (від 30.05.2024) як на дату припинення прострочення є безпідставними, оскільки цей документ є лише технічним проміжним етапом і не свідчить про повне виконання зобов`язань за договором та надання послуг. Позивач зазначає, що Акт приймання-передачі наданих послуг (п. 5.12) є єдиним пріоритетним доказом завершення послуг, і відповідач, як професійний учасник ринку, мав забезпечити надання всього комплексу послуг (ремонту, доставки та документообігу) у межах погодженого 60-денного строку, а відтак будь-яке інше тлумачення нівелює принцип обов`язковості договору та перекладає внутрішні організаційні ризики виконавця на замовника, що є неприпустимим.
Відповідач правом на подання заперечень на відповідь на відзив, у встановлений строк не скористався.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва 

ВСТАНОВИВ: 

05 жовтня 2023 року між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Альянс-груп» (далі - виконавець, відповідач) укладено Договір про надання послуг з ремонту лінійного обладнання локомотивів №ВС/180/2023-ЦЮ (далі - Договір), за умовами якого виконавець зобов`язується надати послуги з ремонту, технічного обслуговування залізничного транспорту і пов`язаного обладнання та супутні послуги - код ДК 021:2015: 50220000-3 (Послуги з ремонту колінчастих валів дизеля 5Д49 (з комплектацією владишами)) (далі - послуги), переданого виконавцю замовником в особі фактичних отримувачів, згідно з Специфікацією (Додаток 1 до цього Договору), Графіком подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання (Додаток 2 до цього Договору), Протоколом узгодження ціни (Додаток З до цього Договору), Технічними вимогами (Додаток 4 до цього Договору), які є невід`ємною частиною цього Договору, у порядку та строки, визначені цим Договором, а замовник зобов`язаний прийняти надані послуги та здійснити оплату у порядку та на умовах, визначених цим Договором. 
Послуги, згідно з п. 1.2 Договору, надаються відповідно до нормативних документів, які зазначені в Технічних вимогах (Додаток 4 до цього Договору). Найменування, опис, загальний обсяг послуг визначається у Специфікації (Додаток 1 до цього Договору).
Обсяги послуг, визначені Специфікацією (Додаток 1 до цього Договору) щодо ремонту колінчастих валів дизеля 5Д49 (з комплектацією владишами) (далі - обладнання), можуть бути змінені (зменшені) замовником з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника з відповідним перерахунком загальної вартості послуг та ціни Договору, крім частини послуг, які виконавець розпочав надавати та/або надав (п. 1.3 Договору).
У пункті 1.4 Договору визначено, що фактичний отримувач - це структурний (та/або виробничий) підрозділ регіональної філії АТ «Укрзалізниця», який визначений у Графіку подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання (Додаток 2 до цього Договору). Сторони погодили, що для цілей цього Договору фактичний отримувач уповноважений від імені замовника вчиняти дії в його інтересах, у порядку визначеному Договором. 
Відповідно до п. 3.2 Договору ціна Договору визначена у Специфікації (Додаток 1 до цього Договору), яка включає в себе вартість заміни складових частин обладнання, в тому числі сировини, матеріалів, запасних частин, тощо та складає 7 902 247,74 грн, а також податок на додану вартість за ставкою 20% - 1 580 449,55 грн, всього становить з ПДВ 9 482 697,29 грн. 
З метою перевірки правильності розрахунку загальної договірної вартості ремонту лінійного обладнання локомотивів виконавцем надаються планово-розрахункові калькуляції в розшифровками по статтям витрат (матеріальних витрат із зазначенням їх типу, марки, нормативної, технічної та конструкторської документації, креслень, кількості та ціни одиниці, трудомісткості робіт, основної та додаткової заробітної плати, загальновиробничих (змінних та постійних), адміністративних витрат, витрат на збут та інше). 
Згідно з п. 4.2 Договору розрахунки за фактично надані послуги, відповідно до підписаного Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з Додатком 5 до цього Договору), здійснюються замовником після надання виконавцем рахунку, та за наявності належним чином оформленої виконавцем податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному реєстр податкових накладних відповідно до вимог законодавства України, якщо виконавець є резидентом України та платником ПДВ. Сплата валюті послуг за замовленням здійснюється замовником та встановлено відтермінування платежу 45 робочих днів з дати реєстрації виконавцем податкової накладної, відповідно до пункту 4.3 цього Договору.
Фактичне місце надання послуг, згідно з п. 5.1 Договору - територія виконавця за адресою: 55200, Україна, Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Загородня, 48.
У відповідності до п. 5.4 Договору здача та приймання обладнання в ремонт оформлюється Актом приймання обладнання в ремонт (за формою згідно з Додатком № 9 цього Договору), який підписують уповноважені представники замовники і виконавця на території фактичного отримувача. Дата підписання Акту приймання обладнання в ремонт є датою початку ремонту.
Виконавцем протягом 3 робочих днів здійснюється розбирання обладнання, яке подане у ремонт у присутності уповноваженого представника замовника, та складається Акт дефектації (за формою згідно з Додатком № 8 до цього Договору), який підписують уповноважені представники замовника і виконавця із обов`язковою фотофіксацією відбракованих вузлів, на основі чого визначаються обсяги робіт з ремонту кожної одиниці обладнання та необхідні для здійснення ремонту комплектуючі.
У разі необхідності заміни поданого обладнання в ремонт, пов`язаної з його нерементопридатністю за результатами проведеної дефектації, заміна такого обладнання проводиться за рахунок фактичного отримувача, а строк закінчення ремонту відповідно переноситься на строк затримки подачі ремонтнопридатного обладнання на територію виконавця.
Згідно з п. 5.7 Договору після завершення ремонту обладнання виконавець у добовий строк повідомляє фактичного отримувача, телеграмою або листом електронної пошти, про завершення ремонту обладнання. Фактичний отримувач протягом 3 робочих днів з дня отримання повідомлення від виконавця направляє уповноваженого представника замовника для приймання обладнання з ремонту на території виконавця.
Уповноважений представник, згідно з п. 5.8 Договору, після прибуття до виконавця бере участь у приймально-здавальних випробуваннях обладнання із оформленням Протоколу приймально-здавальних випробувань обладнання (за формою згідно з Додатком № 13 до цього Договору). У випадку виявлення замовником дефектів при прийманні обладнання на території виконавця, складається Акт виявлення дефектів при прийманні обладнанні з ремонту (за формою згідно з Додатком № 7 до цього Договору) та замовник приймає обладнання з ремонту, відповідно до умов цього Договору, до усунення виконавцем дефектів, зазначених у Акті виявлення дефектів при прийманні обладнання з ремонту.
У пункті 5.9 Договору узгоджено, що у випадку проведення приймально-здавальних випробувань обладнання без зауважень зі сторони уповноваженого представника замовника підписується протокол приймально-здавальних випробувань обладнання (за формою згідно з Додатком № 13 до цього Договору), Акт приймання обладнання з ремонту (за формою згідно з Додатком № 10 до цього Договору), Акт приймання-передачі металобрухту, який був утворений при ремонті кожної одиниці ремонту обладнання (згідно з Додатком № 1 до цього Договору).
Після підписання зазначених у п. 5.9 цього Договору документів виконавець зобов`язаний протягом 10 календарних днів забезпечити транспортування на територію фактичного отримувача відремонтованого обладнання та утвореного металобрухту із наданням товарно-транспортної накладної (у трьох примірниках) або залізничної накладної - при умові відвантаження залізничним транспортом.
Транспортування обладнання в ремонт та після виконання ремонту разом із утвореним металобрухтом здійснюється виконавцем. Витрати, пов`язані із транспортуванням обладнання та утвореного металобрухту, несе виконавець (п. 5.10 Договору). 
У відповідності до п. 5.11 Договору виконавець надає уповноваженому представнику замовника акт приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з Додатком № 5 до цього Договору), що оформлюється на території фактичного отримувача протягом 5 календарних днів, від дати надходження обладнання до фактичного отримувача та виконання умов, зазначених у пункті 4.3 цього Договору, підписаний зі сторони виконавця у трьох примірниках, оригінал Протоколу приймально-здавальних випробувань обладнання (за формою згідно з Додатком № 13 до цього Договору), оригінал Акту приймання обладнання з ремонту (за формою згідно з Додатком № 10 до цього Договору), оригінал Акту приймання-передачі металобрухту (за формою згідно з Додатком № 11 до цього Договору).
Відповідно до п. 5.12 Договору виконавець повинен надати представнику замовника такі документи: товаро-транспортну накладну (або залізничну накладну), фактичні калькуляції з розшифровками трудових і матеріальних витрат, Акт приймання обладнання з ремонту, Протокол приймально-здавальних випробувань, Акт приймання-передачі металобрухту, Акт приймання-передачі наданих послуг. Протягом 3 робочих днів уповноважений представник замовника підписує три примірника Акту приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з Додатком 5 до цього Договору), один з яких протягом 3 робочих днів повертає виконавцю. Виконавець після отримання оригіналу Акту приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з Додатком 5 до цього Договору) виставляє замовнику в добовий строк рахунок на остаточну оплату за надані послуги. Датою завершення ремонту обладнання є дата підписання Акту приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з Додатком № 5 до цього Договору).
Строк надання послуг, згідно з п. 5.13 Договору, визначається графіком подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання. Наведеним у Додатку № 2 до цього Договору, та по кожній одиниці ремонту становить не більше 60 календарних днів з дати підписання Акту приймання обладнання в ремонт.
У пунктах 7.1.1 та 7.1.7 Договору визначено, що виконавець зобов`язується надати послуги своїми силами та засобами або шляхом залучення субпідрядників/співвиконавців у строки, які передбачені Графіком подачі в ремонт та видачі з ремонту обладнання, наведеним у Додатку № 2, та згідно з Специфікацією (згідно з Додатком 1 до цього Договору), а також передати з відремонтованим обладнанням замовнику визначені Договором документи в обсягах та в строки, визначені умовами цього Договору.
Згідно з п. 7.3.2 Договору замовник зобов`язується приймати надані виконавцем послуги у випадку відсутності зауважень відповідно до умов, визначених цим Договором, та підписати Акти приймання-передачі наданих послуг.
Відповідно до п. 8.4 Договору за порушення виконавцем строків надання послуг, передбачених цим Договором, останній сплачує замовнику неустойку у розмірі 0,1% від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, крім того, за прострочення понад 30 днів, виконавець додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.
Цей Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 12.1 Договору).
Додатком № 2 до Договору узгоджено Графік подачі та видачі з ремонту обладнання, відповідно до якого, строк здачі обладнання з ремонту - не більше 60 календарних днів з дати підписання Акту приймання в ремонт.
На виконання умов Договору, позивачем згідно Акту приймання обладнання в ремонт від 26.03.2024 передано відповідачу в ремонт колінчастий вал дизеля 5Д49 № 85.
30 травня 2024 року сторонами складено та підписано Акт приймання обладнання з ремонту, відповідно до якого згідно умов Договору за результатами приймально-здавальних випробувань та підписаного протоколу випробувань прийнято з ремонту колінчастий вал дизеля 5Д49 № 85, а також Акт приймання-передачі металобрухту.
17 червня 2024 року сторонами складено та підписано без заперечень та зауважень Акт приймання-передачі наданих послуг про те, що згідно з Договором проведено приймання ремонту в обсязі ремонту з відновлення шийок колінчастого валу дизеля 5Д49 № 85. Відповідно до висновку, погодженого в означеному Акті, колінчастий вал дизеля 5Д49 № 85 прийнятий з ремонту, визнаний придатним до експлуатації і направляється замовнику в локомотивне депо «Одеса-сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця».
Позивач звернувся до відповідача із Претензію про сплату неустойки в розмірі 34 769,89 грн, оскільки акт приймання-передачі наданих послуг складений та підписаний 17.06.2024, а отже фактичний строк ремонту склав 82 календарних днів, що на 22 дні більше ніж зазначено в Договорі, у відповідь на яку, відповідач зазначив, що фактична передача обладнання з ремонту відбулась 30.05.2024, що засвідчено сторонами Актом приймання об`єктів з ремонту, в зв`язку з чим прострочення склало 4 календарних дні та відповідно неустойка складає 6 321,80 грн, яка сплачена відповідачем на користь позивача згідно платіжної інструкції № 1434 від 29.10.2025.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Звертаючись із позовом, позивач зазначає, що з огляду на пункт 5.12 Договору датою завершення ремонту обладнання є дата підписання Акту приймання-передачі наданих послуг, а отже оскільки такий Акт складений та підписаний сторонами 17.06.2024, відповідачем порушено строк здачі обладнання з ремонту, визначений у Додатку № 2 до Договору на 22 календарних дні, в зв`язку з чим позивачем на підставі п. 8.4 Договору нараховано пеню в розмірі 34 769,89 грн, і з урахуванням часткового визнання відповідачем обставин порушення строку ремонту обладнання на 4 календарних дні та сплати відповідачем 6 321,80 грн, позивачем заявлено до стягнення неустойку в розмірі 28 448,09 грн.
Натомість відповідач зазначає, що доказом завершення ремонту обладнання є саме Акт приймання обладнання з ремонту, а не Акт приймання-передачі наданих послуг, а отже оскільки Акт приймання обладнання з ремонту колінчастого валу дизеля 5Д49 № 85 сторонами підписано 30.05.2024, має місце прострочення строку надання послуг відповідно до положень п. 5.13 Договору на 4 календарні дні, що було визнано відповідачем в рамках досудового врегулювання спору та сплачено на користь позивача відповідну компенсацію.
За загальними умовами виконання зобов`язання, що містяться у статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У розумінні статті 610 ЦК України, яка надає визначення порушення зобов`язання, останнє може бути двох видів. По-перше, це невиконання зобов`язання, яке виникає якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов`язання (не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо), або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов`язання мають утримуватися. По-друге, це неналежне виконання зобов`язання, тобто порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі невідповідності виконання зобов`язання критеріям належності можна говорити про неналежне виконання, а отже, порушення зобов`язання (див. постанову Верховного Суду від 01.04.2019 у справі № 910/2693/18).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Як визнається обома сторонами у заявах по суті спору, строк здачі обладнання з ремонту обліковується з 26.03.2024, дати підписання Акту приймання в ремонт, і завершується 25.05.2024, а відтак обставини щодо початку відліку строку здачі обладнання з ремонту та кінцевої дати, в яку мав бути виконаний ремонту, у відповідності до ч. 1 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню.
Однак, позивач зазначає, що у відповідності до п. 5.12 Договору датою завершення ремонту обладнання є дата підписання Акту приймання-передачі наданих послуг, який підписаний сторонами 17.06.2024, натомість відповідач зазначає, що датою завершення ремонту обладнання є дата підписання Акту приймання обладнання з ремонту, який підписаний сторонами 30.05.2024.
Отже, для вирішення цього спору слід передусім визначитись із тим, в який строк відповідач завершив виконання ремонтних робіт, і відповідно яким документом, згідно укладеного сторонами Договору оформлюється завершення передачі обладнання з ремонту та яким саме документом таке завершення оформили сторони Договору.
Таким чином, з огляду на предмет та підстави позовних вимог, приймаючи до уваги заперечення відповідача та з огляду на часткове визнання порушення строку виконання робіт та сплату відповідачем позивачу неустойки за 4 календарні дні в розмірі 6 321,80 грн, фактично між сторонами виник спір щодо тлумачення умов Договору, в зв`язку з чим, суд зазначає наступне.
Статтею 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. 
При укладенні договору особи мають право вибору: використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.
Між тим за змістом статей 6, 627 ЦК України їх положення не допускають свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини, виходячи з правової природи останніх
З наведених положень законодавства можна дійти висновку, що свобода договору має узгоджуватися з такими принципами як справедливість та розумність і не може мати абсолютного характеру.
Відповідно, сторони не можуть врегулювати свої відносини (визначити взаємні права та обов`язки) у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору (справедливість, добросовісність, розумність). Домовленість сторін договору про врегулювання своїх відносин всупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення.
Тому для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити приймання виконаних ремонтних робіт обладнання Актом приймання-передачі наданих послуг чи Актом приймання обладнання з ремонту, та за наслідками підписання якого з означених документів обов`язок виконавця з ремонту вважається виконаним належним чином та у який строк, і відповідно прийнятий замовником.
Згідно з частиною першою статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього ж Кодексу.
Підставою для тлумачення судом правочину є наявність спору між сторонами щодо його змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів у тексті всієї угоди або її частини, що не дає змогу з`ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір. У той же час тлумачення не може створювати нові умови договору, а виключно роз`яснює існуючі умови угоди. Тобто суд може постановити рішення про тлумачення змісту договору без зміни його умов. Оскільки метою тлумачення правочину є з`ясування змісту його окремих частин, який складають права та обов`язки сторін, то тлумачення потрібно розуміти як спосіб виконання сторонами умов правочину.
Отже, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто тлумаченням правочину є встановлення (з`ясування) його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення незрозумілостей та суперечностей у трактуванні його положень.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц зазначив, що у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначені загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.
Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.
Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні.
Третім рівнем тлумачення (при безрезультативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.
Разом з цим, у п. 5.12 Договору чітко визначили, що датою завершення ремонту обладнання є дата підписання Акту приймання-передачі наданих послуг (за формою згідно з Додатком № 5 до цього Договору), що дозволяє чітко та безумовно встановити дійсні наміри сторін щодо визначення у Договорі документу, яким оформлюється завершення ремонту обладнання та прийняття такого ремонту замовником - Акту приймання-передачі наданих послуг, зі складенням та підписанням якого і закінчується обрахунок відповідно строку перебування обладнання в ремонті, і відповідно зазначені умови Договору свідчать про відсутність невизначеності у Договорі щодо такого документу.
У зв`язку з викладеним, суд погоджується з доводами відповідача, що підписанню Акту приймання-передачі наданих послуг передує вчинення ряду юридичних дній, без яких складення та підписання Акту приймання-передачі наданих послуг є неможливим, зокрема складення та підписання сторонами Акту приймання обладнання з ремонту та Акту приймання-передачі металобрухту, транспортування обладнання до місцезнаходження фактичного отримувача, отримання товарно-транспортної накладної, що разом з тим, не нівелює обставин узгодження сторонами завершення всього процесу робіт, як єдиної послуги, з складенням та підписанням сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг, який і підтверджує у відповідності до п. 5.12 Договору виконання всього комплексу робіт за Договором, та їх прийняття замовником.
Таким чином, оскільки кінцевим строком здачі обладнання з ремонту, з огляду на узгоджений у Додатку № 2 до Договору строк, було 25.05.2024, що визнають обидві сторони спору, а обумовлений пунктом 5.12 Договору Акт приймання-передачі наданих послуг, як документ, що визначає дату завершення ремонту обладнання, складений та підписаний сторонами 17.06.2025, відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання в частині строків виконання робіт на 22 календарних дні.
Так, частиною першою статті 548 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови забезпечення виконання зобов`язання. Одна з цих умов передбачає забезпечення виконання зобов`язання (основного зобов`язання), якщо це встановлено договором або законом.
Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка (частина перша статті 546 ЦК України).
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у разі стягнення неустойки (пені, штрафу).
За змістом частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Так, визначення пені наведено в частині третій статті 549 Цивільного кодексу України, якою є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Наведена норма дає чітке визначення пені як одного з видів неустойки та застосовується до відносин щодо нарахування такого виду штрафних санкцій і в господарських правовідносинах в силу (1) приписів частини першої статті 199 Господарського кодексу України, (2) відсутності у Господарському кодексі України визначень щодо кожного виду штрафних санкцій та порядку їх нарахування. Поряд з цим, стаття 549 Цивільного кодексу України не являється спеціальною нормою по відношенню до статті 230 Господарського кодексу України і не визначає спеціальний порядок нарахування пені для негрошових зобов`язань.
Частиною другою статті 9 Цивільного кодексу України визначено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.
Стаття 230 Господарського кодексу України не пов`язує застосування певного виду санкцій з видом зобов`язання (грошовим, негрошовим), а визначає підставою їх застосування виключно обставини порушення особою правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Поряд з цим, за змістом положень частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Відповідно до п. 8.4 Договору за порушення виконавцем строків надання послуг, передбачених цим Договором, останній сплачує замовнику неустойку у розмірі 0,1% від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, крім того, за прострочення понад 30 днів, виконавець додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.
Відтак, здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені, з урахуванням сплаченої відповідачем суми пені, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 28 448,09 грн.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення пеню.
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційного підприємства «Альянс-груп» (01004, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 6; ідентифікаційний код: 38322361) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код: 40075815) пеню у розмірі 28 448 (двадцять вісім тисяч чотириста сорок вісім) грн 09 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. 
3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 26.03.2026

Суддя О.А. Грєхова