№ 536/2890/25 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Клименко Світлана Миколаївна розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Полтавській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , перебуває на посаді голови СК «Іскра», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 
за ч. 1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення 

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2025 року, ОСОБА_2 , будучи головою СК «Іскра» порушив порядок ведення податкового обліку, а саме: пп.14.1.36, пп. 14.1.181, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п. 198.2 п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, п. 201.1. п. 201.4 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму у сумі 528 818 грн…; п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п. 89 підрозділ 2 ХХ «Перехідні положення» ПК України, п. 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 внаслідок чого не здійснено реєстрацію податкових накладних в ЄРПН обсягом постачання 84 960 грн…; абз. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 177.5, п. 177.8 ст. 177 до ПК України, встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 007 653,85 грн. в т.ч. за період: грудень 2019 – 9871,68 грн., січень 2020 – 12 924,50 грн., жовтень 2021 – 18 782,61 грн., листопад 2021 – 34 059,58 грн., грудень 2021 – 63 207,28 грн., січень 2022 – 23 311,86 грн., лютий 2022 – 35 984,35 грн., березень 2022 – 52 881,99 грн., червень 2022 – 38 749,37 грн., липень 2022 – 24 612,33 грн., серпень 2022 – 67 753,09 грн., вересень 2022 – 142 777,54 грн., жовтень 2022 – 92 354,73 грн., листопад 2022 – 150 568,86 грн., грудень 2022 – 47 836,93 грн., січень 2023 – 30 527,28 грн., лютий 2023 – 53 054,85 грн., березень 2023 – 5 738,09 грн., квітень 2023 – 3 197,83 грн., травень 2023 – 5 870,57 грн., липень 2023 – 15 693,39 грн., серпень 2023 – 42 998,80 грн., вересень 2023 – 25 083,06 грн., жовтень 2023 – 9 813,29 грн.; пп. 162.1.3. п. 162.1 ст. 162, пп. 168.1.1, пп.168.1.2 п. 168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176, пп. 1.1 п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в результаті чого занижено військовий збір в загальній сумі 83 971,15 грн. в т.ч. за період: грудень 2019 – 822,64 грн., січень 2020 – 1 077,04 грн., жовтень 2021 – 1 565,22 грн., листопад 2021 – 2 838,30 грн., грудень 2021 – 5 267,27 грн., січень 2022 – 1 942,65 грн., лютий 2022 – 2 998,70 грн., березень 2022 – 4 406,83 грн., червень 2022 – 3 229,11 грн., липень 2022 – 2 051,03 грн., серпень 2022 – 5 646,09 грн., вересень 2022 – 11 898,13 грн., жовтень 2022 – 7 696,23 грн., листопад 2022 – 12 547,40 грн., грудень 2022 – 3 986,41 грн., січень 2023 – 2 543,94 грн., лютий 2023 – 4 421,24 грн., березень 2023 – 478,17 грн., квітень 2023 – 266,49 грн., травень 2023 – 489,21 грн., липень 2023 – 1 307,78 грн., серпень 2023 – 3 583,23 грн., вересень 2023 – 2 090,25 грн., жовтень 2023 – 817,77 грн.; пп. 266.1.1, пп. 266.2.1 п. 266.1, пп. 266.3.1. пп. 266.3.2. п. 266.3 ст. 266, пп. 266.5.1 п. 266.5, пп. 266.7.5, п. 266.7, п. 266.3 ст. 266 ПК України, в результаті чого занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 450 795 грн., у т.ч. за 2020 рік у сумі 198 555 грн., за 2021 рік у сумі 252 240 грн.; пп. 266.6.1 п. 266.6, пп. 266.7.5 п. 266.7, пп. 266.8.1 п. 266.8 ст. 266 ПК України, а саме: неподання податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, за 2021 рік; п. 252.3 ст. 252, п. 255.3 ст. 255, пп. 255.11.2, пп. 255.11.10, п. 255.11, ст. 255, п. 11.2 ст. 255, п. 11.10 ст. 255, п. 44.1 ст. 44, ст. 44.3 ст. 44, п. 44.5 ст. 44, п. 44.6 ст. 44 ПК України, в результаті чого занижено рентну плату у загальній сумі 14 840,40 грн. за період з 01.07.2019 по 31.12.2024, в тому числі: за 3 кв. 2019 – 457,52 грн., 4 кв. 2019 – 456,31 грн., за 1 кв. 2020 – 516,34 грн., за 2 кв. 2020 – 514,17 грн., за 3 кв. 2020 – 513,41 грн., за 4 кв. 2020– 556,51 грн., за 1 кв. 2021 – 627,84 грн., за 2 кв. 2021 – 628,17 грн., за 3 кв. 2021 – 628,82 грн., за 4 кв. 2021 – 641,13 грн., за 1 кв. 2022 – 732,88 грн., за 2 кв. 2022 – 603,75 грн., за 3 кв. 2022 – 732,12 грн., за 4 кв. 2022 – 726,03 грн., за 1 кв. 2023 –726,10 грн., за 2 кв. 2023 – 726,10 грн., за 3 кв. 2023 – 726,10 грн., за 4 кв. 2023 –726,10 грн., за 1 кв. 2024 – 903,17 грн., за 2 кв. 2024 – 903,17 грн., за 3 кв. 2024 –897,38 грн., за 4 кв. 2024 – 897,28 грн, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, не виявив бажання особисто приймати участь при розгляді адміністративної справи відносно нього, уповноваживши захищати його інтереси адвоката Бідюк Я.В., яка в письмових поясненнях, наданих суду, зазначає, що ОСОБА_2 не визнає своєї вини, питання про притягнення його до адміністративної відповідальності є передчасним через неузгодженість грошового зобов`язання, оскільки ним оскаржено до суду податкові повідомлення-рішення, винесені за результатами перевірки за якою і було складено адміністративний протокол, який вважає викладеним формально без підтвердження належними доказами. Просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у його діях.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушненя, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. 
Частиною 1 статті 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Як убачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 24.11.2025 № 16633/16-31-0701-01/03772401.
Згідно положень ст.58 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.
Так, на підставі вказаного акту податковим органом винесено 5 податкових повідомлень-рішень: ППР від 30.12.2025 р. №00198060701 – 1 570 753,41 грн.; ППР від 30.12.2025 р. №00198030701 – 639 782,50 грн.; ППР від 30.12.2025 р. №00198090701 – 17 393,90 грн.; ППР від 30.12.2025 р. №00198080701 – 450 795 грн.; ППР від 30.12.2025 р. №00198070701 – 130 896,11 грн.
Статтями 55-56 Податкового кодексу України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18 ст. 56 Податкового кодексу України).
Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.163-1 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
У своїй практиці Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. В силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
Вказана правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 р. у справі №П/811/2893/14.
Враховуючи, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 відкрито провадження в адміністративній справі про оскарження прийнятих податковим органом повідомлень-рішень за результатами проведеної перевірки СК «Іскра», сума грошового зобов`язання вважається неузгодженою.
У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції.
Згідно з положеннями статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. 
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, а також того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, а також вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
З огляду на викладене, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення. 

Суддя	Світлана КЛИМЕНКО