Справа 350/256/26
Номер провадження 3/350/70/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року       селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, -
установив:
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:
17.02.2026 на розгляд Рожнятівського районного суду поступила справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №737638 від 13 лютого 2026 року, 12.12.2025 близько 12 год. 05 хв., в приміщенні магазину ТМ «Рибак» в сел. Рожнятів по вул..Шевченка,2 ОСОБА_1 , вчинила дрібне хуліганство, а саме нецензурно висловлювалася та принижувала честь і гідність продавця ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.
ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дрібного хуліганства не визнала. Вказала, що нецензурними словами в сторону ОСОБА_2 не висловлювалася. Конфлікт у приміщенні магазину дійсно мав місце, однак носив побутовий характер та виник з приводу відпуску товару. Будь-яких протиправних дій, спрямованих на порушення громадського порядку, вона не вчиняла, а тому просить закрити провадження у справі. Не заперечила, що могла вказувати слово «сука», однак вона мала на увазі собаку жіночого роду, якій мала намір придбати кістки. Просить суд розцінити такі висловлювання як оціночні судження.
Допитана в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_2 надала пояснення, що працює продавцем у магазині ТМ «Рибак», що знаходиться в сел. Рожнятів по вул. Шевченка, 2. Знає місцеву жительку ОСОБА_1 , яка є постійним покупцем магазину та неодноразово влаштовує суперечки в магазині з приводу відпуску товару, зокрема кісток для собак.
12.12.2025 ОСОБА_1 прийшла до приміщення магазину ТМ «Рибак» та намагалася придбати значну кількість кісток. ОСОБА_1 почала конфліктувати, голосно висловлювати невдоволення, кричати, нецензурно висловлюватися, ображати її, принижувати честь і гідність. Зокрема, ОСОБА_1 вживала на її адресу образливі слова, називала її «сука», висловлювалася фразами «якого ти роду», при цьому поводила себе зухвало, створювала конфліктну ситуацію в присутності інших покупців та працівників магазину.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що була присутня у приміщенні магазину під час конфлікту та підтвердила, що між ОСОБА_1 та продавцем виник спір з приводу відпуску кісток для собак. Зазначила, що ОСОБА_1 висловлювала невдоволення тим, що на кістках мало м`яса, вимагала видати їй більшу кількість товару, у зв`язку з чим влаштувала словесний конфлікт у магазині.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що також чула конфлікт між ОСОБА_1 та продавцем, який виник через відпуск кісток для собак, зокрема через вимоги ОСОБА_1 щодо кількості та якості товару (наявності більшої кількості м`яса на кістках), у зв`язку з чим ОСОБА_1 поводила себе емоційно та влаштувала словесну суперечку.
ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази:
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №737638 від 13 лютого 2026 року, з якого вбачається, що 12.12.2025 близько 12 год. 05 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину ТМ «Рибак» в сел. Рожнятів, нецензурно висловлювалася та принижувала честь і гідність продавця ОСОБА_2 ; 
- письмові пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких 12.12.2025 у приміщенні магазину ТМ «Рибак» між нею та ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу відпуску товару (кісток для собак).
- письмові пояснення ОСОБА_3 ОСОБА_4 
ІV. Оцінка суду:
оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з урахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").
Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях,образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії,що порушують громадський порядок і спокій громадян,- тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Так, об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян ( формальний склад ).
Суб`єкт адміністративного правопорушення загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.07.2020 року, справа № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, та в постанові від 20.05.2020 року, справа № 524/5741/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
При цьому суд наголошує на тому, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Так, в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом були оцінені за внутрішнім переконанням суду докази, наявні в матеріалах справи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю, та встановлено, що в матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП. 
При вирішенні питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суд повинен встановити не лише факт конфлікту, вживання окремих слів чи наявність взаємної неприязні, а й те, що такі дії мали саме хуліганський характер, були вчинені в громадському місці, об`єктивно порушували громадський порядок і спокій громадян.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №737638 від 13 лютого 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 12.12.2025 року близько 12 год. 05 хв., перебуваючи в приміщенні магазину ТМ «Рибак» в сел. Рожнятів, вчинила дрібне хуліганство, а саме нецензурно висловлювалася та принижувала честь і гідність ОСОБА_2 .
Протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та самодостатнім доказом вини особи, а лише фіксує обставини, викладені особою, яка його склала, і підлягає перевірці та оцінці в сукупності з іншими доказами.
Як убачається з пояснень ОСОБА_1 , вона свою вину у вчиненні дрібного хуліганства не визнала, вказала, що конфлікт у приміщенні магазину дійсно мав місце, однак він носив побутовий характер та виник з приводу відпуску товару, а саме кісток для собак, при цьому будь-яких протиправних дій, спрямованих на порушення громадського порядку, вона не вчиняла.
Із пояснень ОСОБА_2 та допитаних у судовому засіданні свідків убачається, що між ОСОБА_1 та продавцем магазину дійсно виник словесний конфлікт з приводу відпуску кісток для собак, зокрема з приводу того, що ОСОБА_1 висловлювала невдоволення кількістю товару та наявністю м`яса на кістках, просила видати їй інший товар або більшу кількість, у зв`язку з чим між сторонами виникла словесна суперечка.
ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що під час конфлікту ОСОБА_1 , зі слів потерпілої, обзивала її «сука», вживала образливі вислови, у тому числі «якого ти роду», чим принижувала її честь і гідність.
Суд враховує пояснення ОСОБА_1 щодо змісту вжитого слова «сука», яке, за її твердженням, вживалося у контексті придбання кісток для собаки, що додатково ставить під сумнів наявність у її діях умислу на приниження честі та гідності потерпілої. Показання свідків не є взаємоузгодженими в частині підтвердження саме нецензурної лайки та хуліганського характеру дій, а тому не можуть бути покладені в основу висновку про доведеність вини особи.
Судом встановлено, що матеріали справи свідчать насамперед про наявність конфлікту побутового характеру, що виник з приводу реалізації товару у магазині, а саме кісток для собак, та пов`язаний із невдоволенням ОСОБА_1 кількістю виданого товару та тим, що, на її думку, на кістках було недостатньо м`яса. При цьому судом не встановлено, що вказані дії мали публічний характер та були спрямовані на невизначене коло осіб, що є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Матеріали справи не містять таких належних, допустимих та достатніх доказів, які б у своїй сукупності беззаперечно підтверджували, що дії ОСОБА_1 мали саме хуліганський мотив, були спрямовані на грубе порушення громадського порядку і спокою громадян, а не були проявом побутової сварки між конкретними особами.
На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. 
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 279 КУпАП,-
постановив:
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд. 

Суддя: