Україна
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

провадження № 2-о/361/462/24, cправа № 361/12455/24 
12.11.2025
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» листопада 2025 року м.Бровари Київської області
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Василишина В.О.,
за участю секретаря судових засідань – Бас Я.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
в с т а н о в и в:
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, в якій просить суд встановити факт її проживання та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який загинув у місті Лиман Краматорського району Донецької області, однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період з 2020 року по день його загибелі. 
В обґрунтування вимог зазначається, що у 2020 році заявниця познайомилася з ОСОБА_6 , з квітня цього ж року вони стали проживати разом у квартирі АДРЕСА_1 та вести спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 пішов добровольцем захищати Україну від військової агресії російської федерації. Перебував на військовій службі як військовий медик у військовій частині НОМЕР_1 . За період проходження військової служби ОСОБА_5 матеріально забезпечував заявницю, систематично пересилаючи їй кошти, що підтверджується відповідними виписками, наданими АТ «Універсал Банк» та АТ «КБ «ПриватБанк». 
01 листопада 2022 року ОСОБА_5 , будучи у відпустці, склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Грищенко В.В., зареєстрований у реєстрі № 1853, яким все належне йому майно у рівних частинах заповів заявниці та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 загинув під час виконання бойового завдання у місті Лиман Краматорського району Донецької області від смертельних поранень внаслідок обстрілу КАБ. 
Встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу необхідно заявниці для отримання права на одноразову грошову допомогу, що призначається та виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28 лютого 2022 року. З підстав встановлення вищевказаного юридичного факту заявниця звернулася до суду. 
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання та витребувано ряд письмових доказів. 
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2025 року за клопотанням представника заінтересованої особи Міністерства оборони України витребувано докази у справі. 
Судом до участі у справі залучено заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 заяву підтримали, просили її задовольнити.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України – Завальнюк Ж.В. у судовому засіданні заперечила проти заяви, просила відмовити у її задоволенні. 
Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримала, після допиту її у якості свідка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. 
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву підтримала. 
Заінтересована особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду неповідомлені.
Заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 у судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду неповідомлені. 
Вислухавши пояснення заявниці, її представника, заінтересованих осіб, заперечення представника заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 
З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказів командира військової частини 
 НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 15 від 01 травня 2022 року та № 150 від 06 вересня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду бойового медика механізованого взводу механізованої частини НОМЕР_1 (по стройовій частині). Періоди проходження військової служби – згідно з наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 жовтня 2022 року № 202, від 12 листопада 2022 року № 217, від 06 січня 2023 року № 6, від 03 лютого 2023 року № 34, від 13 лютого 2023 року № 4, від 13 березня 2023 року № 72, від 19 грудня 2023 року № 357, від 08 січня 2024 року № 8, від 16 серпня 2024 року № 238, від 01 вересня 2024 року № 254. 
16 червня 2023 року ОСОБА_5 видано посвідчення серії НОМЕР_3 , пред`явник якого має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасники бойових дій. 
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 19 листопада 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Лиман Краматорського району Донецької області.
Згідно з довідкою № 733 від 16 листопада 2024 року причина смерті ОСОБА_5 , 1994 року народження, розтрощення голови, тулуба та верхніх кінцівок, вибухова травма. 
16 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 направив на адресу заявниці ОСОБА_1 сповіщення сім`ї № 518 про загибель цивільного чоловіка солдата ОСОБА_5 , 1994 року народження, під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Лиман Краматорського району Донецької області від смертельних поранень внаслідок обстрілу КАБ.
Відповідно до довідки від 12 березня 2020 року, виданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
З інформації, наданої Центром обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Броварського району Київської області від 15 лютого 2025 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 спільно з ним за адресою: місто Бровари, вулиця Чорних Запорожців була зареєстрована ще одна особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
З руху коштів по картках, виданих АТ «Універсал Банк» та АТ «КБ «ПриватБанк» вбачається, що на карту ОСОБА_1 регулярно надходили перекази коштів (поповнення картки) від ОСОБА_5 .
На підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявниця посилається також на заповіт, вчинений ОСОБА_5 , посвідчений 01 листопада 2022 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Грищенко В.В., зареєстрований у реєстрі № 1853, за яким він все належне йому на праві власності майно заповів у рівних частинах ОСОБА_2 та 
 ОСОБА_1 . 
З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_5 від 11 січня 2025 року вбачається, що заявником про смерть останнього була ОСОБА_1 .
У сповіщенні № 295 адресованому військовою частиною НОМЕР_1 керівнику ІНФОРМАЦІЯ_7 висловлено прохання сповістити ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , про загибель 
ІНФОРМАЦІЯ_4 молодшого сержанта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місті Лиман Краматорського району Донецької області від смертельних поранень внаслідок обстрілу КАБ.
Відповідно до листа Броварського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 323/30.10-31а від 22 лютого 2025 року у архіві відділу не виявлено актового запису про шлюб ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перевірку проведено по м.Бровари та Броварському району Київської області по первинним актовим записам та по поновленим, а також за даними державного реєстру актів цивільного стану громадян за період з 01 січня 2019 року та по теперішній час.
При розгляді даної справи по суті допитувалися свідки.
Так, свідок ОСОБА_3 показала, що її загиблий племінник ОСОБА_5 впродовж п`яти років проживав з ОСОБА_1 у належній їй квартирі, вони вели спільне господарство, купували речі. Іноді вони разом мешкали у квартирі заявниці. До загибелі ОСОБА_5 зробив пропозицію одруження ОСОБА_1 , однак зареєструвати шлюб не встигли. При житті ОСОБА_5 все своє майно заповів ОСОБА_1 .
Свідок ОСОБА_2 показала, що заявниця наречена її загиблого двоюрідного брата ОСОБА_5 . На святкування її дня народження ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 прийшов спільно із заявницею та повідомив, що вони зустрічаються як пара. Їхнє знайомство відбулося у стоматологічній клініці, де ОСОБА_8 працював стоматологом, а ОСОБА_9 стажувалася на помічника стоматолога. Пізніше вони стали спільно проживати у квартирі її бабусі ОСОБА_3 , планували одружитися у чергову відпустку ОСОБА_8 . 
Свідок ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_5 проживав по сусідству. Із заявницею він почав зустрічатися у 2020 році, а після став з нею спільно проживати як з дружиною. Вони разом купували речі, облаштовували свій побут, змінювали посуд. Їй відомо, що ОСОБА_8 робив ОСОБА_11 пропозицію про одруження. 
Свідок ОСОБА_12 показала, що проживала по сусідству із загиблим ОСОБА_8 . Заявницю знає як невістку ОСОБА_3 . Їй відомо, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повинні були одружитися. Після поранення заявниця доглядала за ОСОБА_5 , возила його у лікарню.
Згідно з частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з підпунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України (далі – СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Згідно із частинами першою, другою статті 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до частини першої статті 36 цього кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Разом із тим, нормою статті 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.
Схожі правові позиції неодноразово висловлювались Верховним Судом, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від від 15 липня 2020 року по справі №524/10054/16, від 03 листопада 2022 року у справі № 361/4744/19, від 27.03.2025 року у справі № 127/10809/23.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.
Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
Нормами Сімейного кодексу України не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки.
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.
Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц.
Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Приписами статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Положеннями частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
При розгляді даної справи по суті судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у період з 2020 року по 15 листопада 2024 року ОСОБА_1 фактично проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 однією сім`єю, вела з ним спільне господарство, мала спільний бюджет, їхнє сумісне проживання носило ознаки притаманні сім`ї. ОСОБА_5 надавав матеріальну допомогу заявниці шляхом перерахунку (поповнення) карткового рахунку. За вказівкою останнього сповіщення щодо загибелі направлено заявниці, при цьому вона здійснювала оформлення документів про смерть. При житті ОСОБА_5 розпорядився належним йому майном, склавши на користь заявниці заповіт. Факт спільного проживання однією сім`єю підтверджується також показами допитаних у судовому засіданні свідків, які підтвердили проживання заявниці з 
ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та жінки та ведення спільного господарства, а також наданими до суду фотографіями, які оцінюються судом у сукупності з іншими доказами. 
Встановлення такого факту має юридичне значення для заявниці оскільки надає їй можливість скористатися правами та соціальним захистом передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Підстави вважати, що існує спір про право між заявницею та заінтересованими особами відсутні. Саме по собі заперечення Міністерства оборони України проти встановлення даного факту не свідчить про існування спору про право. 
З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення даної заяви. 
Керуючись статтями 263-265, 319 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області
в и р і ш и в:
Заяву - задовольнити.
Встановити юридичний факт проживання ОСОБА_5 , 
 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Лиман Краматорського району Донецької області та ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_9 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 2020 року по день загибелі ОСОБА_5 – ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин