Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року Справа№200/1469/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі 
Головуючого судді Аляб`єва І.Г. 
розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання його дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 

у с т а н о в и в:

02.03.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі по тексту – відповідач, ГУПФУ в Донецькій області) в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.08.2025 та з 01.12.2025 з обмеженням максимальним розміром:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.08.2025 та з 01.12.2025 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням фактично виплачених сум;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок).
Ухвалою суду від 09.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати до суду пенсійну справу (копії матеріалів електронної пенсійної справи) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з УСІМА наявними в ній матеріалами, в тому числі з усіма рішеннями про призначення (перерахунок) пенсії; рішення (протокол, розпорядження) про перерахунок пенсії позивача з 01.03.2025, а також письмові пояснення щодо правових підстав для обмеження пенсії максимальним розміром; рішення (протокол, розпорядження) про перерахунок пенсії позивача з 01.06.2025, а також письмові пояснення щодо правових підстав для обмеження пенсії максимальним розміром.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років, яка йому призначена на підставі Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) з 28.04.2010. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.04.2025 у справі № 200/1523/25 відповідач провів перерахунок пенсії з 01.09.2024 виходячи з її основного розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії.
Позивач зазначає, що під час перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі № 200/1523/25 розмір пенсії зменшено на 1500 грн., а саме з 47443,86 грн зменшено до 45943,86 грн.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2025 по справі № 200/2587/25, яке набрало законної сили 30.09.2025, відповідачем проведено перерахунок пенсії з 01.01.2025 без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше проведених виплат. ГУПФУ в Донецькій області листом від 17.11.2025 року повідомило, що : «Отже, після виконання Рішення суду розмір пенсії з 01.12.2025 складатиме 47443,86 грн. Рішення виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та чинного законодавства. Враховуючи зазначене, пенсійна виплата з 01.12.2025 після виконання Рішення суду складатиме 45943,86 грн»
Таким чином, відповідач вдруге, аналогічно з першим випадком, зменшило підсумок моєї пенсії на ті ж 1500.00 грн!!! Та знову не роз`яснило, яким чином вираховувалася саме ця сума зменшення розміру пенсії ! Та на веб-порталі ПФУ у Даних з пенсійної справи мого особистого кабінету від 04.01.2026 року : Підсумок пенсії з надбавками 47443,86 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії 45943,86 грн.
Позивач доводить, що при перерахунку пенсії з 01.08.2025 та з 01.12.2025 відповідач обмежив пенсію максимальним розміром, не врахувавши висновки суду викладених в рішеннях суду у справах №200/1523/25 та №200/2587/25 щодо відсутності законодавчих підстав для такого обмеження. Позивач наголошував на тому, що в рішеннях суду не визначені конкретний розмір пенсії, яку слід виплачувати без обмеження максимальним розміром, чи строк виплати пенсії без обмеження максимальним розміром, у тому числі після її підвищення в порядку і на умовах, установлених чинним законодавством.
Відтак, позивач вважає, що всупереч висновкам щодо відсутності законодавчих підстав для обмеження пенсії максимальним розміром, викладеним в рішеннях суду у справах №200/1523/25 та №200/2587/25, які є обов`язковими для відповідача при подальших перерахунках, ГУ ПФУ в Донецькій області з 01.08.2025 та з 01.12.2025, застосувало чергове обмеження пенсії новим максимальним розміром 45943,86 грн, 
Вважаючи дії ГУ ПФУ в Донецькій області, які полягали в обмеженні пенсії максимальним розміром з 01.08.2025 та з 01.12.2025, протиправними і такими, що порушують соціальні гарантії, взяті на себе державою відповідно до Конституції України, та право власності в розумінні практики Європейського Суду з прав людини, позивач звернувся до суду з цим позовом. Наголошує, що на час виникнення спірних правовідносин ні Закон № 2262, ні Закон № 3668 не містили норм щодо обмеження максимальним розміром пенсій, призначених на підставі Закону № 2262. Незважаючи на це, відповідач продовжує застосовувати правове регулювання, визнане неконституційним, що є прямим порушенням приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Позивач вважає, що відповідач не має права під час наступних перерахунків застосовувати обмеження пенсії максимальним розміром з тих самих підстав, яким вже надана оцінка рішенням суду, що набрало законної сили, тобто вчиняти ті ж самі дії, які вже визнані судом протиправними. Виплата пенсії без обмеження максимальним розміром має продовжуватися до внесення змін до законодавства, яким керувався суд при ухваленні відповідного рішення.Позивач доводить, що його право на нарахування та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром вже захищене таким, що набрало законної сили, рішенням суду, а тому перерахована пенсії не може бути обмежена максимальним розміром з тих самих підстав. Просив задовольнити позов.
Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що Позивач є одержувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262 від 09.04.1992 року (далі - Закон № 2262). Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.04.2025 по справі № 200/1523/25 (далі – Рішення № 200/1523/25), яке набрало законної сили 10.07.2025, зобов`язано Головне управління перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01.09.2024, виходячи з її основного розміру – 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум. Розмір пенсійної виплати гр. ОСОБА_1 станом на 01.09.2024 склав 45943,86 грн
Пенсія без обмеження максимальним розміром встановлюється станом на дату, з якої судом зобов`язано провести перерахунок, та її розмір не переглядається до того часу, коли розмір пенсії […] відповідатиме максимальному розміру пенсії відповідно до законодавства». У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Валентина Ніканорівна Великодна проти України» суд дійшов висновку, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінитися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти змін у майбутньому
З березня 2025 року було проведено перерахунок пенсії Позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України №209 від 25.02.2025 року «Про індексацію пенсій та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році». 10. Підсумок пенсії гр. ОСОБА_1 з 01.03.2025 склав 47443,86 грн. Підсумок пенсії гр. ОСОБА_1 встановлено станом на 01.09.2024, а саме у розмірі 45943,86 грн. відповідно до Закону №3668. Розмір пенсійної виплати з урахуванням Постанови №1 та Закону №3668 склав 30673,87 грн. 
В листопаді 2025 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2025 по справі №200/2587/25, яке набрало законної сили 30.09.2025 (далі – Рішення №200/2587/25) здійснено перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою №1, з урахуванням раніше проведених виплат. Розмір пенсії гр. ОСОБА_1 встановлено станом на 01.01.2025, а саме у розмірі 45943,86 грн. відповідно до Закону №3668. 
З січня 2026 року у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність до 2595,00 грн., максимальний розмір пенсії складає 25950,00 грн. (2595,00 грн. х 10). З урахуванням того, з 01.01.2026 набрала законної чинності Постанова №1778 та відсутня інформація, щодо безпосередньої участі гр. ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, пенсійну справу автоматично було приведено у відповідність до Постанови №1778. Розмір пенсії гр. ОСОБА_1 – 45943,86 грн. Максимальний розмір пенсії- 25950,00 грн. Сума, що перевищує 10 розмірів ПМ – 19993,86 грн. (45943,86 грн.- 25950,00 грн.).
Таким чином, розмір пенсійної виплати з 01.01.2026 гр. ОСОБА_1 розраховано із застосуванням понижуючих коефіцієнтів у період воєнного стану відповідно до Постанови №1778 та складає 32803,27 грн. (25950,00 грн. + 6853,27 грн.). 
З 01.03.2026 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2026 №236 «Про індексацію пенсій та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році» (далі Постанова №236) гр. ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії. Підсумок пенсії гр. ОСОБА_1 з 01.03.2026 склав 50038,86 грн. Однак, з урахуванням Закону №3668 та Постанови №1778 розмір пенсійної виплати гр. ОСОБА_1 з 01.03.2026 залишився без змін та складає 32803,27 грн.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 внесено зміни до статті 43 Закону №2262 та зазначено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Отже, на даний час розмір пенсі із урахуванням надбавок, […], індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду в постанові від 03.07.2018 року по справі № 554/8998/16-а та в постанові Верховного Суду від 28.03.2019 року по справі № 553/3616/16-а. Таким чином, Позивачу здійснено розрахунок пенсії з урахуванням вимог чинного законодавства та рішення суду.
Позивач надав відповідь на відзив, наполягав на задоволенні позову з підстав, аналогічних тим, що викладені у позовній заяві.
За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.
Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .
Відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області.
З 28.04.2010 року позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262), що підтверджено пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Пенсійним фондом України 16.06.2010 року, а також матеріалами пенсійної справи № 0503005768 (МВС).
Як свідчить повідомлення про призначення пенсії за пенсійною справою № 0503005768, з 28.04.2010 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 2262 в розмірі 90% грошового забезпечення (вислуга років 37); основний розмір пенсії обчислений із грошового забезпечення, у складі якого враховані посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка особам, які працюють в умовах режимних обмежень, надбавка за особливо важливі завдання, та премія.
Згідно з протоколом за пенсійною справою № 0503005768 (МВС) від 28.04.2010 року пенсія ОСОБА_1 була обчислена виходячи з такого:
вид пенсії – за вислугу років;
дата звернення – 03.06.2010 року;
умови призначення – вислуга років – 37,5 (календарна – 30,4) у розмірі 70% грошового забезпечення;
військове звання – полковник поліції;
посада – начальник відділу поліції;
дата і причина звільнення – 27.04.2010 року, ст. 65 А – 1 п. відставку, за віком або за станом здоров`я;
грошове забезпечення для обчислення пенсії:
- посадовий оклад – 1 200,00 грн;
- оклад за військове звання – 135,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 40% – 534,00 грн;
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, в тому числі надбавка особам, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, премія 112% – 4 622,54 грн;
в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 6 491,54 грн;
основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 5 842,39 грн;
вид підвищення або надбавки до пенсії:
всього призначено – 5 842,39 грн;
призначено згідно з Законом № 2262 загальний розмір пенсії за справою щомісячно в сумі – 5 842,39 грн;
з 28 квітня 2010 року довічно.
Згідно з розпорядженням про перерахунок за пенсійною справою № 0503005768-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01.05.2018 року із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 3 200,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20% – 720,00 грн;
- премія 1,39% – 135,11 грн;
всього – 9 855,11 грн;
основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 6 898,58 грн;
вид підвищення або надбавки до пенсії:
підсумок пенсії (з надбавками) – 6 898,58 грн;
підстава перерахунку: грошове забезпечення згідно з Постановою КМУ № 988, Постанова КМУ № 103 п. 3, перерахунок з 01.01.2016 року;
з 01 травня 2018 року – 6 898,58 грн.
Також пенсійний орган здійснив розрахунок на доплату пенсії позивачеві за період з січня 2016 року по квітень 2018 року включно.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.02.2020 року у справі № 200/14592/19-а, яке набрало законної сили на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2020 року:
- визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 з 90% на 70% сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року;
- зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії в основному розмірі 90% сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2016 року.
На виконання рішення суду у справі № 200/14592/19-а ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок пенсії позивача.
Так, згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 0503005768-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 вересня 2020 року із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 3 200,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20% – 720,00 грн;
- премія 1,39% – 135,11 грн;
всього – 9 855,11 грн;
в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 9 855,11 грн;
основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 8 869,60 грн;
вид підвищення або надбавки до пенсії:
підсумок пенсії (з надбавками) – 8 869,60 грн;
підстава перерахунку – рішення суду;
з 01.09.2020 року – 8 869,60 грн.
Також пенсійний орган здійснив розрахунок на доплату пенсії позивачеві за період з січня 2016 року по серпень 2020 року включно.
Згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 0503005768-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01.08.2021 року із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 3 200,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20% – 720,00 грн;
- премія 1,39% – 135,11 грн;
всього – 9 855,11 грн;
в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 9 855,11 грн;
основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 8 869,60 грн;
з урахуванням доплати – 8 898,58 грн;
щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (від суми ОСНП 6 898,58 грн на 01 березня 2018 року) – 28,98 грн;
підсумок пенсії (з надбавками) – 8 898,58 грн;
підстава перерахунку: Постанова КМУ № 713;
з 01 серпня 2021 року – 8 898,58 грн.
Згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 0503005768-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 березня 2022 року із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 3 200,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20% – 720,00 грн;
- премія 1,39% – 135,11 грн;
всього – 9 855,11 грн;
в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 9 855,11 грн;
основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 8 869,60 грн;
з урахуванням індексації – 10 111,34 грн;
з урахуванням доплати – 10 140,32 грн;
індексація базового ОСНП (8 869,60*0,140) – 1 241,74 грн;
щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (від суми ОСНП 6 898,58 грн на 01 березня 2018 року) – 28,98 грн;
вид підвищення або надбавки до пенсії:
підсумок пенсії (з надбавками) – 10 140,32 грн;
підстава перерахунку: масовий перерахунок щодо індексації суми пенсії з 01 березня 2022 року;
з 01 березня 2022 року – 10 140,32 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року у справі № 200/9100/21, яке набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року:
- визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови у перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки МВС України від 31 травня 2021 року № 22/6-2216;
- зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки МВС України від 31 травня 2021 року № 22/6-2216, з урахуванням виплачених сум.
ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок позивача на виконання рішення суду у справі № 200/9100/21.
Так, згідно з розпорядженням про перерахунок за пенсійною справою № 0503005768-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 червня 2022 року із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 3 200,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% – 30 019,21 грн;
всього – 39 019,21 грн;
в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 34 450,00 грн;
основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 24 115,00 грн;
з урахуванням індексації – 27 491,10 грн;
індексація базового ОСНП 2022 (24 115*0,140) – 3 376,10 грн;
вид підвищення або надбавки до пенсії:
підсумок пенсії (з надбавками) – 27 491,10 грн;
з урахуванням максимального розміру пенсії – 19 340,00 грн;
підстава перерахунку – рішення суду;
з 01 червня 2022 року – 19 340,00 грн.
Згідно з розпорядженням про перерахунок за пенсійною справою № 0503005768-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 вересня 2022 року із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 3 200,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% – 30 019,21 грн;
всього – 39 019,21 грн;
в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 34 450,00 грн;
основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 24 115,00 грн;
з урахуванням індексації – 27 491,10 грн;
індексація базового ОСНП 2022 (24 115*0,140) – 3 376,10 грн;
вид підвищення або надбавки до пенсії:
підсумок пенсії (з надбавками) – 27 491,10 грн;
з урахуванням максимального розміру пенсії – 20 270,00 грн;
підстава порахунку: рішення суду;
з 01 вересня 2022 року – 20 270,00 грн;
з 01 грудня 2022 року – 20 930,00 грн.
Також ГУ ПФУ в Донецькій області провело розрахунок на доплату пенсії позивачеві за період з квітня 2019 року по травень 2020 року включно.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року у справі № 200/14401/21, яке набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2022 року:
- визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні з 01.07.2021 року в повному розмірі доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі – Постанова КМУ № 713);
- зобов`язано ГУ в Донецькій області нарахувати та виплатити з 01.07.2021 року щомісячну доплату у розмірі 2 000 грн відповідно до Постанови КМУ № 713 ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання рішення суду у справі № 200/14401/21 ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок пенсії позивача.
Так, згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 0503005768-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 листопада 2022 року із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 3 200,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% – 30 019,21 грн;
всього – 39 019,21 грн;
в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 30 019,21 грн;
основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 27 313,45 грн;
з урахуванням індексації – 31 137,33 грн;
з урахуванням доплати – 33 137,33 грн;
індексація базового ОСНП (27 313,45*0,140) – 3 823,88 грн;
щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) з урахуванням збільшення ОСНП на суму 3 198,45 грн – 2 000,00 грн;
вид підвищення або надбавки до пенсії:
підсумок пенсії (з надбавками) – 33 137,33 грн;
з урахуванням максимального розміру пенсії – 20 270,00 грн;
підстава перерахунку – рішення суду;
з 01 листопада 2022 року – 20 270,00 грн;
з 01 грудня 2022 року – 20 930,00 грн.
Згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 0503005768-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 березня 2023 року із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 3 200,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% – 30 019,21 грн;
всього – 39 019,21 грн;
в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 30 019,21 грн;
основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 27 313,45 грн;
з урахуванням індексації – 32 637,33 грн;
з урахуванням доплати – 34 637,33 грн;
індексація базового ОСНП 2022 (27 313,45*0,140) – 3 823,88 грн;
індексація базового ОСНП 2023 (31 137,33*0,197) – 1 500,00 грн;
щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) – 2 000,00 грн;
вид підвищення або надбавки до пенсії:
щомісячна доплата до 100 грн індексації 01 березня 2023 року – 0,00 грн;
підсумок пенсії (з надбавками) – 34 637,33 грн;
з урахуванням максимального розміру пенсії – 20 930,00 грн;
підстава перерахунку: Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (з 01 грудня 2022 року);
з 01 березня 2023 року – 20 930,00 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 200/4429/22, яке набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року:
- визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення та обмеження її максимальним розміром;
- зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 90% сум грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром та виплатити різницю недоотриманої пенсії, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01 квітня 2019 року.
На виконання рішення суду у справі № 200/4429/22 ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок призначеної позивачу пенсії.
Так, згідно з розпорядженням про перерахунок за пенсійною справою № 0503005768-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 серпня 2023 року із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 3 200,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% – 30 019,21 грн;
всього – 39 019,21 грн;
в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 30 019,21 грн;
основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 35 117,29 грн;
з урахуванням індексації – 41 533,71 грн;
індексація базового ОСНП 2022 (35 117,29*0,140) – 4 916,42 грн;
індексація базового ОСНП 2023 (40 033,71*0,197) – 1 500,00 грн;
щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (від суми ОСНП 8 869,60 грн на 01 березня 2018 року), з урахуванням збільшення ОСНП на суму 7 803,84 грн – 0,00 грн;
вид підвищення або надбавки до пенсії:
щомісячна доплата до 100 грн індексації на 01 березня 2023 року – 0,00 грн;
підсумок пенсії (з надбавками) – 41 533,71 грн;
з урахуванням максимального розміру пенсії – 35 117,29 грн;
підстава перерахунку – рішення суду;
з 01 серпня 2023 року – 35 117,29 грн.
Також ГУ ПФУ в Донецькій області здійснило розрахунок на доплату пенсії позивачеві за період з квітня 2019 року по липень 2023 року включно.
Згідно з розпорядженням про перерахунок за пенсійною справою № 0503005768-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 жовтня 2023 року із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 3 200,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% – 30 019,21 грн;
всього – 39 019,21 грн;
в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 30 019,21 грн;
основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 35 117,29 грн;
з урахуванням індексації – 41 533,71 грн;
з урахуванням доплати – 43 533,71 грн;
індексація базового ОСНП 2022 (35 117,29*0,140) – 4 916,42 грн;
індексація базового ОСНП 2023 (40 033,71*,0197) – 1 500,00 грн;
щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) – 2 000,00 грн;
вид підвищення або надбавки до пенсії:
щомісячна доплата до 100 грн індексації 01 березня 2023 року – 0,00 грн;
підсумок пенсії (з надбавками) – 43 533,71 грн;
з урахуванням максимального розміру пенсії – 35 117,29 грн;
підстава перерахунку – рішення суду;
з 01 жовтня 2023 року – 35 117,29 грн.
Згідно з розпорядженням про перерахунок за пенсійною справою № 0503005768-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 березня 2024 року із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 3 200,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск ф. 1 20%, особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% – 30 019,21 грн;
всього – 39 019,21 грн;
в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 30 019,21 грн;
основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 35 117,29 грн;
з урахуванням індексації – 41 533,71 грн;
з урахуванням доплати – 43 533,71 грн;
індексація базового ОСНП 2022 (35 117,29*0,140) – 4 916,42 грн;
індексація базового ОСНП 2023 (40 033,71*,0197) – 1 500,00 грн;
щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) – 2 000,00 грн;
вид підвищення або надбавки до пенсії:
щомісячна доплата до 100 грн індексації 01 березня 2023 року – 0,00 грн;
підсумок пенсії (з надбавками) – 43 533,71 грн;
з урахуванням максимального розміру пенсії – 35 117,29 грн;
підстава перерахунку – рішення суду;
з 01 березня 2024 року – 35 117,29 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі № 200/1284/24, яке набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року:
- визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 25 вересня 2023 року, виданої Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України № 49/8713 про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року;
- зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області з 01 квітня 2019 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 25 вересня 2023 року, виданої Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України № 49/8713 станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій за період з 01 квітня 2019 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.
ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду у справі № 200/1284/24.
Так, згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 0503005768-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 вересня 2024 року із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 3 600,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% – 30 906,30 грн;
всього – 39 906,30 грн;
в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 39 906,30 грн;
основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 35 117,29 грн;
з урахуванням індексації – 43 033,71 грн;
з урахуванням доплати – 45 033,71 грн;
індексація базового ОСНП 2022 (35 117,29*0,140) – 4 916,42 грн;
індексація базового ОСНП 2023 (40 033,71*0,1970) – 1 500,00 грн;
індексація базового ОСНП 2024 )41 533,71*0,0796) – 1 500,00 грн;
щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) – 2 000,00 грн;
вид підвищення або надбавки до пенсії:
щомісячна доплата до 100 грн індексації 01 березня 2024 року – 0,00 грн;
підсумок пенсії (з надбавками) – 45 033,71 грн;
з урахуванням максимального розміру пенсії – 37 117,29 грн;
підстава перерахунку – рішення суду;
розпорядження про перерахунок відправлено 14 серпня 2024 року;
з 01 вересня 2024 року – 37 117,29 грн.
Згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 0503005768-МВС пенсія за вислугу років ОСОБА_1 перерахована з 01 вересня 2024 року із сум грошового забезпечення:
- посадовий оклад – 3 600,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% – 30 906,30 грн;
всього – 39 906,30 грн;
в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 39 906,30 грн;
основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 27 934,41 грн;
з урахуванням індексації – 34 845,23 грн;
з урахуванням доплати – 36 845,23 грн;
індексація базового ОСНП 2022 (27 934,41*0,1400) – 3 910,82 грн;
індексація базового ОСНП 2023 (31 845,23*0,1970) – 1 500,00 грн;
індексація базового ОСНП 2024 (33 345,23*0,0796) – 1 500,00 грн;
щомісячна доплата до 2000 Постанова КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) – 2 000,00 грн;
вид підвищення або надбавки до пенсії:
доплата до попереднього розміру пенсії (рішення суду) – 272,06 грн;
підсумок пенсії (з надбавками) – 37 117,29 грн;
підстава перерахунку – рішення суду;
розпорядження про перерахунок відправлено 23 серпня 2024 року;
з 01 вересня 2024 року – 37 117,29 грн.
Також ГУ ПФУ в Донецькій області здійснило донарахування пенсії позивачеві за період з вересня 2022 року по серпень 2024 року включно.
Отже, внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі № 200/1284/24 ГУ ПФУ в Донецькій області з 01 вересня 2024 року зменшило основний розмір пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а також обмежило пенсію позивача максимальним розміром – 37 117,29 грн.
У відповідь на звернення позивача від 19 серпня 2024 року № ВЕБ-05001-Ф-С-24-136534 листом від 11 вересня 2024 року № 24544-22033/К-02/8-0500/24 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило таке.
Рішенням суду у справі № 200/1284/24 ГУ ПФУ в Донецькій області зобов`язано з 01 квітня 2019 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 25 вересня 2023 року, виданої Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України за № 49/8713, станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, і з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсій за період з 01 квітня 2019 року до моменту здійснення перерахунку пенсії.
Пенсійний орган зауважив, що резолютивна частина цього рішення не містить зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області під час розрахунку пенсійних виплат провести перерахунок пенсії з урахуванням 90% сум грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром.
Зазначив, що на виконання рішення суду у справі № 200/1284/24 позивачу встановлено грошове забезпечення у розмірі 39 906,30 грн, яке складається з посадового окладу – 3 600,00 грн, окладу за військове звання – 2 400,00 грн, процентної надбавки за вислугу років 50% – 3 000,00 грн, середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі надбавка особам, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби 80%, премія 130,61% – 30 906,30 грн;
Таким чином, станом на 01 вересня 2024 року основний розмір пенсії з розрахунку 70% грошового забезпечення складає 27 934,41 грн (39 906,30 грн х 70%).
Також до основного розміру пенсії нараховуються доплати та підвищення.
Загальний розмір пенсії з урахуванням індексацій та доплати, відповідно до Постанови КМУ № 713 складає 36 845,23 грн.
Розмір пенсії до виплати становити 23 610,00 грн (2 361,00 грн х 10), враховуючи, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік» становить 2 361,00 грн.
Згідно зі ст. 63 Закону № 2262 у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відтак, ОСОБА_1 виплачується розмір пенсії 37 117,29 грн, а саме: 36 845,23 грн – розмір пенсії за рішенням суду у справі № 200/1284/24; 272,06 грн – доплата до попереднього розміру пенсії.
Таким чином, розмір пенсійної виплати після виконання рішення суду у справі № 200/1284/24 не змінився, у зв`язку з чим доплата за рішенням суду відсутня.
В подальшому ГУ ПФУ в Донецькій області проводило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2025 року та з 01 березня 2025 року, що підтверджено відповідними розпорядженнями про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 0503005768-МВС.
Правомірність дій пенсійного органу при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2025 року та з 01 березня 2025 року не є предметом спору у справі, що розглядається.
Як свідчить протокол за пенсійною справою № 0503005768 (МВС) від 14 березня 2025 року, на час розгляду справи по суті ОСОБА_1 отримує пенсію, обчислену виходячи з такого:
вид пенсії – за вислугу років;
дата звернення – 03 червня 2010 року;
умови призначення – вислуга років – 37,5 (календарна – 30,4) у розмірі 70% грошового забезпечення;
військове звання – полковник поліції;
посада – начальник відділу поліції;
дата і причина звільнення – 27 квітня 2010 року, ст. 65 А – 1 п. відставку за віком або за станом здоров`я;
грошове забезпечення для обчислення пенсії:
- посадовий оклад – 3 600,00 грн;
- оклад за військове звання – 2 400,00 грн;
- процентна надбавка за вислугу років 50% – 3 000,00 грн;
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі особи, які працюють в умовах режимних обмежень 20%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 130,61% – 30 906,30 грн;
всього – 39 906,30 грн;
основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі – 27 934,41 грн;
з урахуванням індексації – 36 345,23 грн;
з урахуванням доплати – 38 345,23 грн;
індексація базового ОСНП 2022 (27 934,41*0,1400) – 3 910,82 грн;
індексація базового ОСНП 2023 (31 845,23*0,1970) – 1 500,00 грн;
індексація базового ОСНП 2024 (33 345,23*0,0796) – 1 500,00 грн;
індексація базового ОСНП 2025 (34 845,23*0,1150) – 1 500,00 грн;
щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (згідно з рішенням суду) – 2 000,00 грн;
вид підвищення або надбавка до пенсії:
щомісячна доплата до 100 грн індексації 01 березня 2024 року – 0,00 грн;
всього призначено – 38 345,23 грн;
призначено згідно з Законом № 2262 загальний розмір пенсії за справою щомісячно в сумі – 28 974,97 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.04.2025 у справі №200/1523/25, яке набрало законної сили 10.07.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі № 200/1284/24, виходячи з її основного розміру – 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали в обмеженні максимального розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 при її перерахунку на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року у справі № 200/1284/24.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 01 вересня 2024 року, виходячи з її основного розміру – 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішенням відповідача №0503005768 - МВС від 01.08.2025 на виконання рішення суду у справі №200/1523/25 ГУ ПФУ в Донецькій області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 
- підсумок пенсії (з надбавками): 47443,86 грн;
- з урахуванням максимального розміру пенсії: 45943,86 грн;
- з урахуванням максимального розміру пенсії: 30673, 87 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2025 у справі №200/2587/25, яке набрало законної сили 30.09.2025, адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Свободи, буд.3, ЄДРПОУ: 13486010) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ЄДРПОУ: 13486010) щодо застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті належної ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.01.2025 пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ЄДРПОУ: 13486010) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсії з 01.01.2025 без обмеження її максимальним розміром та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше проведених виплат.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Свободи, буд.3, ЄДРПОУ: 13486010) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп.
Рішенням відповідача від 01.12.2025 №№0503005768 – МВС здійснено перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду у справі №200/2587/25, розмір пенсії склав:
- підсумок пенсії (з надбавками): 47443,86 грн;
- з урахуванням максимального розміру пенсії: 45943,86 грн;
- з урахуванням максимального розміру пенсії: 45943,86 грн.
З 01.01.2026 набрала законної чинності Постанова №1778 у зв`язку з чим 01.01.2026 відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , розмір пенсії після перерахунку склав:
- підсумок пенсії (з надбавками): 47443,86 грн;
- з урахуванням максимального розміру пенсії: 45943,86 грн;
- з урахуванням максимального розміру пенсії (Пониження суми 45943,86 згідно ПКМУ №1778 від 03.01.2025): 32803,27 грн.
З 01.03.2026 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2026 №236 «Про індексацію пенсій та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році» (далі Постанова №236) гр. ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії розмір пенсії після перерахунку склав:
- підсумок пенсії (з надбавками): 50038,86 грн;
- з урахуванням максимального розміру пенсії: 45943,86 грн;
- з урахуванням максимального розміру пенсії (Пониження суми 45943,86 згідно ПКМУ №1778 від 30.12.2025): 32803,27 грн.
Отже, як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи по суті, позивач отримує пенсію обмежену максимальним розміром.
Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно з пп. 1, 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, […], визначає Закон України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, […], на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. […]
При цьому ч. 3 ст. 43 Закону № 2262 передбачено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, […] обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною 2 ст. 51 Закону № 2262 установлено, що перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, […], провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, […], або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком (ч. 3 ст. 51 Закону № 2262).
Індексація пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, передбачена ст. 64 цього Закону.
Так, ч. 1 ст. 64 Закону № 2262 установлено, що у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, […] у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до ч. 4 ст. 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058). Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до ст. 63 цього Закону.
Отже, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262, проводиться перерахунок пенсії на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
В тому ж випадку, коли пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262, у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058.
Пунктом 6 розділу «Прикінцеві положення» Закону України від 19.11.2024 року № 4059-ІХ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (далі Закон № 4059) установлено, що у 2025 році застосовуються у порядку, та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України:
ч. 2 та абз. 5 ч. 4 ст. 42, третє речення абз. 1 п. 13 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058;
ст. 64 Закону № 2262;
[…].
25.02.2025 року відповідно до п. 6 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 4059 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» (далі Постанова КМУ № 209).
Пунктом 2 Постанови КМУ № 209 установлено, що з 01 березня 2025 року:
1) розміри пенсій, призначених відповідно до ст. ст. 13, 21 і 36 Закону № 2262 (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова КМУ № 118), п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова КМУ № 168) та пп. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі Постанова КМУ № 185) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2024 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений п. 1 цієї постанови (у розмірі 1,115), з урахуванням положень, передбачених п. 3 цієї постанови.
Підвищення пенсії, передбачене абз. 1 цього підпункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова КМУ № 713).
[…]
Підвищення пенсії, передбачене цим підпунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262;
[…].
Пунктом 3 Постанови КМУ № 209 установлено, що:
у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого п. 1 і пп. пп. 1-7 п. 2 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;
розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого п. 1 та пп. пп. 1-7 п. цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень;
пенсії, перераховані відповідно до цієї постанови, виплачуються з урахуванням положень ст. 46 Закону № 4059 і постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» (далі Постанова КМУ № 1).
Крім того, ст. 46 Закону № 4059 установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до […], законів України […], № 2262, (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
03.01.2025 року відповідно до ст. 46 Закону № 4059 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» (далі Постанова КМУ № 1).
Пунктом 1 Постанови КМУ № 1 установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до […], Законів України […], № 2262, […] (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.
[…].
Згідно з п. 2 Постанови КМУ № 1 установлено, що у період воєнного стану у 2025 році коефіцієнти, визначені п. 1 цієї постанови, не застосовуються до пенсій (пенсійних виплат) осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, […], що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру ветеранів війни, отриманими Пенсійним фондом України у порядку інформаційної взаємодії з Міністерством у справах ветеранів.
Відповідно до частини третьої постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» (далі - Постанова № 1778) Постанову № 1 (Офіційний вісник України, 2025, № 9, ст. 769) визнано такою, що втратила чинність.
Згідно з приписами частини першої Постанови № 1778 установлено, що у період воєнного стану у 2026 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.
Суд встановив, що:
- позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 2262;
- в серпні 2025 року ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду у справі № 200/1523/25; внаслідок цього перерахунку з підсумок пенсії (з надбавками) склав 47443,86 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 45943,86 грн, З урахуванням максимального розміру пенсії (Пониження суми 45943,86 згідно ПКМУ №1 від 03.01.2025) розмір пенсії склав 30673,87, про що свідчить розпорядження про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 0503005768 - МВС з 01.08.2025;
- в грудні 2025 року ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду у справі № 200/2587/25; внаслідок цього перерахунку з підсумок пенсії (з надбавками) склав 47443,86 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 45943,86 грн, про що свідчить розпорядження про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 0503005768 - МВС з 01.08.2025;
- з 01.01.2026 року ГУ ПФУ в Донецькій області на підставі ст. 64 Закону № 2262 та Постанови КМУ №1778 провело перерахунок пенсії позивача; внаслідок цього перерахунку підсумок пенсії (з надбавками) склав 47443,86 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії 45943,86 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії: (Пониження суми 45943,86 згідно ПКМУ №1778 від 03.01.2025) – 32803,27 про що свідчить розпорядження про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 0503005768 - МВС з 01.01.2026;
- з 01.04.2026 ГУ ПФУ в Донецькій області на підставі ст. 64 Закону № 2262 та Постанови КМУ від 25.02.2026 №236 провело перерахунок пенсії позивача; внаслідок цього перерахунку підсумок пенсії (з надбавками) склав: підсумок пенсії (з надбавками): 50038,86 грн; - з урахуванням максимального розміру пенсії: 45943,86 грн; з урахуванням максимального розміру пенсії (Пониження суми 45943,86 згідно ПКМУ №1778 від 30.12.2025): 32803,27 грн., про що свідчить розпорядження про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 0503005768 - МВС з 01.04.2026.
Спірні правовідносини виникли внаслідок обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром в результаті її перерахунків з 01.08.2025 (на виконання рішення суду у справі №200/1523/25) та з 01.12.2025 (на виконання рішення суду у справі №200/2587/25).
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року.
Так, ст. 2 Закону № 3668 було установлено, що максимальний розмір пенсії […] (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до […], законів України […], № 2262, […], не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
На підставі пп. 8 п. 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668 у ст. 43 Закону № 2262 ч. 5 викладена в такій редакції:
«Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».
На підставі пп. 1 п. 5 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 24.12.2015 року № 911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 911), який набрав чинності з 01 січня 2016 року, ч. 5 ст. 43 Закону № 2262 доповнена реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».
20.12.2016 року Конституційний Суд України прийняв рішення № 7-рп/2016 у справі № 1-38/2016 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Рішення КМУ № 7-рп/2016).
Згідно з п. 1 резолютивної частини Рішення КСУ № 7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону № 2262 зі змінами, а саме: ч. 7 ст. 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень; […].
Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення КС № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
В мотивувальній частині Рішення КСУ № 7-рп/2016 Конституційний Суд України навів такі висновки:
«[…]
2.1. […]
В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 8, ч. 2 ст. 19 Основного Закону України).
Захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України; держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (ч. ч. 1, 2, 5 ст. 17 Основного Закону України).
2.2. Конституційний Суд України зазначає, що забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей закріплено у ч. 5 ст. 17 розділу I «Загальні засади» Конституції України, який визначає такі основи конституційного ладу в Україні, як, зокрема, суверенітет, територіальна цілісність та недоторканність України, захист яких покладається на Збройні Сили України та інші військові формування.
[…]
Особлива конституційна процедура внесення змін до розділу «Загальні засади» Конституції України обумовлена специфікою предмета його регулювання основи конституційного ладу в Україні зокрема необхідністю забезпечення національної безпеки і оборони України, потребами захисту державного суверенітету та територіальної цілісності України як суверенної й незалежної, демократичної, соціальної та правової держави.
Зазначене є підставою для висновку, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту.
Конституційний Суд України […] сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).
Організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (ст. 46 Конституції України), а особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави захисту суверенітету, територіальної цілісності України (ч. 1 ст. 17 Основного Закону України).
Конституційний Суд України зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абз. 2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, абз. 4 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).
Конституційний Суд України вважає, що норми-принципи ч. 5 ст. 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.
[…]
Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії […] особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч. 5 ст. 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Виходячи з наведеного Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення другого речення ч. 7 ст. 43, […] Закону № 2262 суперечать ст. 17 Конституції України.
[…]».
12.10.2022 року Другий сенат Конституційного Суду України прийняв рішення № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021 (231/21, 415/21) за конституційними скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VІ (щодо соціальних гарантій для захисників і захисниць України) (далі Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2022).
Згідно з п. 1 резолютивної частини Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2022 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи ст. 2 Закону № 3668 зі змінами, що поширюють свою дію на Закон № 2262, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.
Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2022 приписи ст. 2 Закону № 3886 зі змінами, визнані неконституційними, втратили чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згідно з п. 3 резолютивної частини Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2022 Верховній Раді України належало привести нормативне регулювання щодо забезпечення соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.
В мотивувальній частині Рішення КСУ № 7-р(II)/2022 Конституційний Суд України навів такі висновки:
«[…]
2.3. Конституційний Суд України […] сформулював юридичні позиції, згідно з якими за Конституцією України певні категорії громадян України потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (абз. 1 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, абз. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, абз. 5 пп. 2.2 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016).
У Рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) від 06 квітня 2022 року № 1-р(II)/2022 констатовано, що відповідні конституційні принципи є осердям конституційного ладу України, від захисту яких залежить його втілення загалом, зокрема й гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і громадянина (друге речення п. 5 мотивувальної частини), а також наголошено на головній ролі Збройних Сил України та інших військових формувань в обороні України, які своєю мужньою боротьбою забезпечують ефективний захист Української держави та Українського народу від агресії російської федерації проти України, розпочатої 20 лютого 2014 року, яка набула повномасштабного характеру з 24 лютого 2022 року (абз. 1 пп. 5.1 п. 5 мотивувальної частини).
За змістом ст. ст. 17, 65 Основного Закону України громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції, тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати їх додатковими гарантіями соціального захисту відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення; щодо осіб, на яких покладено обов`язок захищати Україну, її незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей ч. 5 ст. 17 Конституції України встановлено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, визначеними у ст. 46 Основного Закону України [абз. абз. 2, 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 року № 12-р/2018, абз. 11 пп. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019].
У Рішенні Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 року № 12-р/2018 наголошено, що припис ч. 5 ст. 17 Конституції України слід розуміти як такий, що покладає на державу обов`язок забезпечувати також соціальний захист громадян України ветеранів війни, зокрема осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та членів сімей осіб, які захищали Вітчизну, її незалежність, суверенітет та територіальну цілісність (абз. 13 п. 4 мотивувальної частини).
Конституційний Суд України також висловлював ще низку юридичних позицій, які є значущими для розгляду справи […], а саме: «З урахуванням встановленого Конституцією України функціонального призначення Збройних Сил України, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України законодавче регулювання порядку реалізації права на соціальний захист, гарантованого ч. 1 ст. 46 Конституції України, має здійснюватися у системному взаємозв`язку з вимогами щодо посиленого соціального захисту військовослужбовців у розумінні ч. 5 ст. 17 Основного Закону України»; припис ч. 5 ст. 17 Конституції України чітко покладає на державу конституційний обов`язок щодо створення системи посиленої соціальної підтримки військовослужбовців і членів їхніх сімей; «виконання державою конституційного обов`язку щодо забезпечення посиленого соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних або резервістів покликане не тільки забезпечити соціальний захист кожного з них індивідуально, а й сприяти виконанню громадянами України обов`язку щодо захисту Вітчизни України, її суверенітету, незалежності та територіальної цілісності»; заходи в сфері оборони держави мають бути своєчасними, послідовними та комплексними, оскільки від їх ефективного запровадження залежить стан обороноздатності України [абз. абз. 4-7 пп. 5.1 п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 06 квітня 2022 року № 1-р(II)/2022].
Розвиваючи зазначені юридичні позиції, Конституційний Суд України вважає, що зі змісту частин ч. ч. 1, 2, 5 ст. 17 Конституції України у їх взаємозв`язку з ч. 1 ст. 46, ч. 1 ст. 65 Основного Закону України випливає конституційний обов`язок держави надати спеціальний юридичний статус громадянам України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, членам їхніх сімей, а також особам, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої у лютому 2014 року, із забезпеченням відповідно до цього статусу соціальних гарантій високого рівня.
[…]
3.1. Конституційний Суд України в Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 наголосив на тому, що організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, пов`язані […] з особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави захист суверенітету і територіальної цілісності України (ч. 1 ст. 17 Основного Закону України); потреба в додаткових гарантіях соціального захисту цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абз. абз. 6, 7 пп. 2.2 п. 2 мотивувальної частини).
Розвиваючи ці юридичні позиції, Конституційний Суд України наголошує на тому, що встановлений ч. 5 ст. 17 Основного Закону України обов`язок держави забезпечити соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, поширюється як на громадян України, які безпосередньо перебувають на такій службі, так і на тих, яких звільнено з неї.
Конституційний Суд України (Другий сенат) у Рішенні від 06.04.2022 року № 1-р(II)/2022 вказав, що «ч. 5 ст. 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження механізмів забезпечення їх державної підтримки» (абз. 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини); а також, що «з урахуванням вимог ч. 5 ст. 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлені законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (ч. 2 ст. 17 Основного Закону України)» (перше речення абз. 5 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини).
Конституційний Суд України зазначав, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту (абз. 4 пп. 2.2 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 20.12.2016 року № 7-рп/2016); статус військовослужбовців будь-яких категорій обумовлено військовою службою, інститут якої надає їм спеціальний статус [друге речення абз. 10 пп. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 25.04.2019 року № 1-р(II)/2019]; «статус військовослужбовців обумовлює високий ризик отримання поранення, ушкодження здоров`я чи навіть загибелі під час виконання службових обов`язків під час захисту Вітчизни» [друге речення абз. 5 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 06.04.2022 року № 1-р(II)/2022].
Конституційний Суд України в аспекті ч. 5 ст. 17 Конституції України також наголошував, що держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності; невиконання державою соціальних зобов`язань щодо ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», підриває довіру до держави (абз. 2 п. 5 мотивувальної частини Рішення від 18.12.2018 року № 12-р/2018).
3.2. Конституційний Суд України в Рішенні від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 висловив юридичну позицію, відповідно до якої норми-принципи ч. 5 ст. 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними й мають безумовний характер; тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами, не можуть бути скасовані чи звужені (абз. 8 пп. 2.2 п. 2 мотивувальної частини).
Ураховуючи наведене, Конституційний Суд України наголошує, що пенсійне забезпечення як основний складник соціальних гарантій високого рівня стосовно громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, не може бути скасоване або обмежене.
Конституційний Суд України також зазначав, що обмеження пенсії встановленням максимального розміру […] особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушують суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, зазначених у ч. 5 ст. 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Відповідно до оспорюваних приписів Закону № 3668 обмежено встановленням максимального розміру пенсію […] (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначену (перераховану) відповідно до Закону № 2262.
У преамбулі Закону № 2262 вказано, зокрема, що цей «закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України; держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист».
Згідно з пояснювальною запискою до проекту Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (реєстр. № 7455), ухваленого як Закон № 3668, метою проєкту акта «є створення умов для подальшого удосконалення системи пенсійного забезпечення пенсіонерів та повноцінного впровадження багаторівневої пенсійної системи в Україні»; «реалізація проекту акта дозволить відновити соціальну справедливість щодо порядку призначення пенсії незалежно від закону, за яким вона призначається, а також передбачити розумне співвідношення між мінімальним та максимальним розмірами пенсій».
З огляду на це оспорювані приписи Закону № 3668, що обмежують максимальний розмір пенсії, призначеної (перерахованої) за Законом № 2262, зокрема особам, на яких поширено приписи ч. 5 ст. 17 Конституції України, не відповідають сутності соціальних гарантій високого рівня для таких осіб.
Отже, Конституційний Суд України дійшов висновку, що приписи ст. 2 Закону № 3668, що поширюють свою дію на Закон № 2262, не відповідають приписам ст. ст. 1, 3, 8 ч. ч. 1, 2, 5 ст. 17, ч. 1 ст. 46, ч. 1 ст. 65 Конституції України в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.
[…]».
Відтак, як слушно зазначає позивач, з урахування Рішень КСУ № 7-рп/2016 та № 7-р(II)/2022, на час виникнення спірних правовідносин ні Закон № 2262, ні Закон № 3668 не мітили положень, які б передбачали обмеження пенсій, призначених за Законом № 2262, максимальним розміром.
При вирішенні питання щодо можливості застосування до спірних правовідносин норм ст. 46 Закону № 4059 та Постанови КМУ № 1 суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 11.09.2025 року у справі № 120/1081/25, які полягають у такому:
«[…]
20. […] на Державу покладається конституційний обов`язок посиленого соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої у лютому 2014 року, а також осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності.
[…]
23. […] у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом № 64/2022, не обмежується конституційне право громадян на соціальний захист, передбачене ст. 46 Конституції України.
24. У Рішенні від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (Рішення від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, від 17.03.2004 року № 7-рп/2004). Організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (ст. 46 Конституції України), а особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави захисту суверенітету, територіальної цілісності України (ч. 1 ст. 17 Основного Закону України). Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абз. 2 п. 3 мотивувальної частини рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, абз. 4 п. 3 мотивувальної частини рішення від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004). Заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.
25. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, а також форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
[…]
27. Відповідно до преамбули Закону № 2262 цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, […].
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
28. Згідно з ч. ч. 1 і 3 ст. 1-1 Закону № 2262 законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058 та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону № 1058.
29. Водночас, п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України передбачає, що виключно законами України встановлюються, зокрема, Державний бюджет України. Отже, аналіз положень ст. ст. 8, 18 та 92 Конституції України у системному зв`язку з преамбулою Закону України № 2262 дозволяє зробити обґрунтований висновок про те, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, а також деяких інших осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, визначаються виключно положеннями спеціального закону Закону № 2262.
30. «Обчислення пенсії» особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262 визначено розділом V (ст. ст. 43- 47) Закону № 2262, а «Виплата пенсій» та «Порядок перерахунку пенсій» - розділами VII (ст. ст. 52- 62) та VIII (ст. ст. 63-66) Закону № 2262 відповідно.
31. Разом з тим, ст. 46 Закону № 4059 установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до, зокрема, Закону № 2262 (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
32. Відповідно до ст. 46 Закону № 4059 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1, яка застосовується з 01 січня 2025 року, […].
34. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону № 2262 (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням встановлених коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії. При цьому такі коефіцієнти не застосовуються до осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також до пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб.
35. Таким чином, положеннями ст. 46 Закону № 4059 та Постанови № 1 запроваджено тимчасове (на 2025 рік) застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262, коефіцієнтів зменшення пенсії, тобто вказаними положеннями законодавства фактично встановлено інше (додаткове) регулювання відносин, відмінне від того, що встановлено Законом № 2262, що не узгоджується із приписам ст. 1-1 Закону № 2262, який є спеціальним у законодавчому регулюванні відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб.
36. Крім того, застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262, коефіцієнтів зменшення пенсії згідно із ст. 46 Закону № 4059 та п. 1 Постанови № 1 призводить до обмеження конституційного права такої категорії осіб на належний соціальний захист, що передбачений спеціальним законом, а також порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту таких осіб, передбачених ч. 5 ст. 17 Конституції України. Поширення дії Закону № 4059 та Постанови № 1 на пенсії, що призначені відповідно до Закону України № 2262, є грубим порушенням норм Конституції України, зокрема ст. ст. 8, 19 та 92.
37. До того ж, слід зазначити, що Конституційний Суд України в п. 4 мотивувальної частини Рішення від 28 серпня 2020 року № 10-р/2020 зазначав, що предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007). Крім того, виходячи з того, що предмет регулювання Бюджетного кодексу України (далі Кодекс), так само, як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, що обумовлено положеннями п. 1 ч. 2 ст. 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України в Рішенні від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію або скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України (абзац восьмий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).
38. Отже, Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить ст. 6, ч. 2 ст. 19, ст. 130 Конституції України.
39. Враховуючи викладене, Суд доходить висновку, що зміна правового регулювання відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб можлива лише у випадку внесення відповідних змін, зокрема, до Закону № 2262, а інші нормативно-правові акти застосовуються лише у випадку їх прийняття відповідно до цих законів.
40. Тому, враховуючи неодноразово викладену Конституційним Судом України юридичну позицію стосовно того, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони (зокрема, абз. абз. 3, 4 пп. 5.4 п. 5 мотивувальної частини рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008), суд зазначає, що Закон № 4059 не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.
41. Слід наголосити, що зміни до Закону № 2262 у частині, яка регламентує спірні правовідносини (щодо обмеження граничним (максимальним) розміром пенсії та застосування до суми перевищення коефіцієнту, визначеного Постановою № 1), не вносилися.
42. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 18 червня 2020 року № 5-рп(II)/2020, до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori), «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali), «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.
43. Водночас зазначений бюджетний закон фактично обмежує розмір пенсії позивача, що порушує гарантії, закріплені у ст. ст. 17 та 46 Конституції України.
44. Закон України про Державний бюджет України не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми.
45. Суд вкотре наголошує, що відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; форми і види пенсійного забезпечення.
За приписами ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України).
Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили щодо інших законів.
Колегія суддів враховує, що Закон України «Про Державний бюджет на 2025 рік» не містить жодних приписів про повноваження Кабінету Міністрів України визначати форми і види пенсійного забезпечення, жодних приписів про коефіцієнти пониження пенсій.
Водночас, Закон про Державний бюджет України закон, який затверджує Державний бюджет України та містить положення щодо забезпечення його виконання протягом бюджетного періоду (п. 24 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України).
46. Тобто існує колізія положень двох нормативно-правових актів рівня закону, подолати якими можливо, застосувавши загальний принцип права «спеціальний закон скасовує дію загального закону» (lex specialis derogat generali). Такий підхід використовується у випадку конкуренції норм: коли на врегулювання суспільних відносин претендують загальні та спеціальні норми права.
47. Отже, за таким правовим підходом, при конкуренції норм необхідно застосовувати правило пріоритетності норм спеціального закону (lex specialis), тобто Закону № 2262, а положення Закону № 4059 вважати загальними нормами (lex generalis).
48. На такий аспект законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у Рішеннях від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).
49. Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
50. Повноваження суду не застосовувати нормативно-правовий акт у разі висновку про його суперечність Конституцій України закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту кореспондує з принципом верховенства права.
51. При цьому, дотримання принципу верховенства права можливе лише за умови застосування судами під час розгляду та вирішення справ законодавчого акта, який відповідає критерію «якості закону».
52. Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі нормативно-правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 року у справі № 160/1088/19).
53. При цьому, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
54. Розглянувши у касаційному порядку цю справу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду доходить таких висновків:
55. Застосування при обчисленні (перерахунку) розміру пенсій громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262, положень ст. 46 Закону № 4059 та постанови № 1, якими передбачено виплату таких пенсій, із застосуванням коефіцієнтів до суми пенсії, яка перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (що фактично призводить до обмеження розміру таких пенсій), є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене ст. 46 Конституції України.
[…]».
Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, суду належить перевірити додержання пенсійним органом вимог Закону України від 17.02.2022 року № 2073-ІХ «Про адміністративну процедуру» (далі Закон № 2073), а прийняті ним рішення (вчинені дії) на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.
З наведених вище мотивів, суд дійшов висновку, що дії ГУ ПФУ в Донецькій області, які полягали в обмеженні максимального розміру пенсії позивача з 01.08.2025 (в результаті її перерахунку на виконання рішення суду у справі №200/1523/25), а також з 01.12.2025 року (в результаті її перерахунку на виконання рішення суду у справі № 200/2587/25), є протиправними.
Закон № 2073 регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів (ч. 1 ст. 1 цього Закону).
За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 2 Закону № 2073:
1) адміністративний орган орган виконавчої влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадова особа, інший суб`єкт, який відповідно до закону уповноважений здійснювати функції публічної адміністрації;
2) адміністративна справа (далі справа) справа, що стосується публічно-правових відносин щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу особи та/або виконання нею визначених законом обов`язків, захисту її права, свободи чи законного інтересу, розгляд якої здійснюється адміністративним органом;
3) адміністративний акт рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб);
4) адміністративне провадження сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта;
5) адміністративна процедура визначений законом порядок розгляду та вирішення справи;
[…].
У спірних правовідносинах відповідач є адміністративним органом, а прийняте ним рішення (вчинені ним юридично значущі дії індивідуального характеру) адміністративним актом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 2073 адміністративна процедура має проводитись з додержанням таких принципів: 1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) рівність перед законом; 3) обґрунтованість; 4) безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; 5) добросовісність і розсудливість; 6) пропорційність; 7) відкритість; 8) своєчасність і розумний строк; 9) ефективність; 10) презумпція правомірності дій та вимог особи; 11) офіційність; 12) гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні; 13) гарантування ефективних засобів правового захисту.
Норми ст. 6 Закону № 2073 розкривають сутність принципу законності в адміністративній процедурі.
Так, згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 2073 адміністративний орган здійснює адміністративне провадження виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим Законом та іншими законами України, а також на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 2073 адміністративний орган застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом.
При цьому ч. 4 ст. 6 Закону № 2073 установлено, що висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх адміністративних органів, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Обмеження пенсії позивача максимальним розміром в результаті її перерахунків з 01.08.2025 та з 01.12.2025 свідчить про те, що ГУ ПФУ в Донецькій області допустило порушення принципу законності адміністративної процедури.
Порушення принципу законності полягало у тому, що пенсійний орган не застосував/неправильно застосував норми Конституції України та Закону № 2262, який є спеціальним законом у спірних правовідносин і на час виникнення спірних правовідносин не містив положень, які б передбачали можливість обмеження пенсії максимальним розміром.
Також в порушення принципу законності відповідач проігнорував висновки Верховного Суду про те, що будь-яке обмеження максимальним розміром пенсій, призначених на підставі Закону № 2262, є протиправним. Поза увагою пенсійного органу залишились висновки Конституційного Суду України про те, що норми законів, які обмежують максимальний розмір пенсії, призначеної (перерахованої) за Законом № 2262, зокрема особам, на яких поширено приписи ч. 5 ст. 17 Конституції України, не відповідають сутності соціальних гарантій високого рівня для таких осіб.
Норми ст. 8 Закону № 2073 розкривають сутність принципу обґрунтованості в адміністративній процедурі.
Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону № 2073 адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону.
Вимоги до форми і змісту адміністративного акта визначені нормами ст. ст. 69-72 Закону № 2073.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону № 2073 за результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт.
Ч. 1 ст. 70 Закону № 2073 установлено, що адміністративний акт, як правило, приймається у письмовій (електронній або паперовій) формі. […]
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону № 2073 письмовий адміністративний акт […] складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин.
Адміністративний акт містить підпис та/або печатку (у тому числі електронні), якщо інше не передбачено законом, та повне ім`я відповідальної посадової особи адміністративного органу.
У вступній частині зазначаються найменування адміністративного органу, дата прийняття адміністративного акта та його реєстраційний номер, відомості в обсязі, достатньому для встановлення особи адресата адміністративного акта, та його контактні дані.
Мотивувальна частина адміністративного акта складається згідно з вимогами цього Закону.
У резолютивній частині адміністративного акта зазначається суть прийнятого за результатами розгляду справи рішення. Крім того, можливе викладення додаткових положень, визначених цією статтею.
У заключній частині зазначаються строк набрання адміністративним актом чинності та спосіб визначення такого строку. В адміністративному акті, який негативно впливає на право, свободу чи законний інтерес особи або покладає на неї певний обов`язок, зазначаються строки і порядок його оскарження (у тому числі найменування та місцезнаходження адміністративного органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов). У разі якщо подання скарги чи пред`явлення позову не зупиняє дію адміністративного акта, у заключній частині повинна міститися вказівка на такий винятковий правовий наслідок з посиланням на правові підстави для такого винятку.
Згідно з ч. 1 ст. 72 Закону № 2073 адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, […] повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених ч. 6 цієї статті).
Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта.
Відповідно до ч. 2 ст. 72 Закону № 2073 у мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються: 1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи); 2) фактичні обставини справи; 3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; 4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; 5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.
Частиною 5 ст. 72 Закону № 2073 установлено, що відсутність в адміністративному акті мотивувальної частини, складеної відповідно до вимог цього Закону, має наслідки, встановлені цим Законом.
Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 72 Закону № 2073 мотивування (обґрунтування) адміністративного акта не вимагається, якщо адміністративний орган задовольнив заяву, при цьому адміністративний акт не стосується прав, свобод чи законних інтересів інших осіб.
Розпорядження ГУ ПФУ в Донецькій області про перерахунок пенсії за вислугу років позивача з 01.08.2025 та з 01.12.2025 не відповідають вимогам до змісту адміністративного акта, визначеним ст. 72 Закону № 2073, зокрема, не містять мотивування (обґрунтування), строку і порядку їх оскарження тощо, і є такими, що не відповідають принципу обґрунтованості.
Суд наголошує, що в контексті спірних правовідносин йдеться про прийняття рішень, які всупереч приписам Конституції України не забезпечували соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу позивача, як громадянина України, який збройно захищав суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.
Відтак такі рішення потребували ретельного, повного і чіткого обґрунтування, чого відповідачем не було забезпечено.
Всупереч вимогам ч. 1 ст. 72 Закону № 2073 мотивування (обґрунтування) цих розпоряджень не забезпечує позивачеві можливість правильно їх зрозуміти та реалізувати своє право на їх оскарження.
Звертаючись до суду за захистом своїх прав, позивач вимушений лише допускати, що його пенсія обмежена максимальним розміром з тих самих правових підстав, яким вже надана правова оцінка під час розгляду інших адміністративних справ за його позовами до ГУ ПФУ в Донецькій області, зокрема, у справах № 200/1523/25 та № 200/2587/25.
Умови правомірності адміністративного акта визначені ст. 87 Закону № 2073.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону № 2073 адміністративний акт є правомірним, якщо він прийнятий компетентним адміністративним органом відповідно до закону, що діяв на момент прийняття акта.
Згідно з ч. 2 ст. 87 Закону № 2073 протиправним є адміністративний акт, що не відповідає вимогам, визначеним ч. 1 цієї статті, зокрема:
1) прийнятий адміністративним органом, що:
а) не мав на це повноважень;
б) використав дискреційні повноваження незаконно;
2) суперечить положенням закону щодо форми та змісту адміністративного акта;
3) порушує норми матеріального права;
4) не відповідає принципам адміністративної процедури.
Ч. 3 ст. 87 Закону № 2073 передбачено, що порушення адміністративним органом передбаченої законом адміністративної процедури, якщо воно не вплинуло і не могло вплинути на правомірність вирішення справи по суті, не спричиняє протиправності адміністративного акта.
Отже, не відповідність адміністративного акта (як у формі рішення, так і у формі юридично значущої дії індивідуального характеру), є самостійною і достатньою підставою для визнання його протиправним.
Суд вважає за необхідне відзначити, що під час розгляду цієї справи не вдається до оцінки повноти та належності виконання пенсійним органом таких, що набрали законної сили, рішень суду у справах № 200/1523/25 та № 200/1523/25, позаяк ці питання віднесені до предмету судового контролю, що здійснюється в порядку, визначеному ст. ст. 381-1 383 КАС.
З приводу посилання відповідача на Рішення КСУ № 10-р/2018 і його твердження про те, що у випадках, коли в рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, виплата за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача, суд вважає за необхідне зауважити наступне.
Рішення Конституційного Суду України від 23.11.2018 року № 10-р/2018 прийняте у справі № 1-12/2018(3911/15) за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини першої статті 294, статті 326 Кодексу України про адміністративні правопорушення і жодних висновків щодо виконання судових рішень про перерахунок пенсії не містить.
Покликання пенсійного органу в обґрунтування правомірності своїх дій на рішення Європейського суду з прав людини від 03.06.2014 року у справі «Валентина Ніканорівна Велікода проти України» (заява № 43331/12) в контексті спірних правовідносин не є доречним.
З приводу твердження відповідача про те, що Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 1774) внесені зміни до ст. 43 Закону № 2262, якою передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, суд зазначає таке.
Відповідно до Закону № 1774, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, в ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Отже, зміни, внесені Законом № 1774 до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, самі по собі не передбачали, що «максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність», а лише продовжували по 31 грудня 2017 року дію такого обмеження.
Між тим, буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774 з урахуванням Рішення КСУ № 7-рп/2016, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262 відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни на підставі Закону № 1774, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Це означає, що ст. 43 Закону № 2262 не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Отже, внесені Законом № 1774 до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Аналогічний висновок був наведений Верховним Судом в постановах від 03.10.2018 у справі № 127/4267/17, від 16.10.2018 у справі № 522/16882/17, від 10.10.2019 у справі № 522/22798/17, від 08.08.2019 у справі № 522/3271/17, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18, від 10.09.2021 у справі № 300/633/19, від 21.12.2021 у справі № 120/3552/21-а та інших.
З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин, діючи на підставі ч. 2 ст. 9 КАС, суд дійшов висновку про те, що дії ГУ ПФУ в Донецькій області, які полягали в нарахуванні та виплаті позивачу пенсії за вислугу років з 01.08.2025 та з 01.12.2025 з обмеженням максимальним розміром, підлягають визнанню протиправними.
Належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є покладання на ГУ ПФУ в Донецькій області обов`язку здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.08.2025 та з 01.12.2025 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням фактично виплачених сум.
Виходячи з того, що у спірних правовідносинах у пенсійного органу взагалі не було правових підстав для обмеження пенсії позивача максимальним розміром, немає необхідності уточнювати, що йдеться про протиправність дій відповідача щодо обмеження максимальним розміром пенсії за вислугу років «(з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною)» та покладати на пенсійний орган обов`язок нарахувати та виплатити пенсію за вислугу років «(з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною)» без обмеження її максимальним розміром.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів і заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст.139, 241-246, 250, 255, 260, 263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання його дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.08.2025 та з 01.12.2025 з обмеженням максимальним розміром.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Свободи, буд.3, ЄДРПОУ: 13486010) здійснити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.08.2025 та з 01.12.2025 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням фактично виплачених сум.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Свободи, буд.3, ЄДРПОУ: 13486010) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення судом складено 17.04.2026 року. 

Суддя І.Г. Аляб`єв