Справа №: 385/131/26 Провадження № 3/385/42/26 	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2026 року    м. Гайворон
Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ветеринарного лікаря «Голованівської державної лабораторії ветеринарно – санітарної експертизи», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
за ч. 1 ст. 122-2, ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в :
Крім того ОСОБА_1 19.01.2026 о 20:42 по вул. Василя Стуса в м. Гайворон керуючи автомобілем FORD ESCAPE, номерний знак НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль Mazda, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі, отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, порушивши вимоги п. 2.6 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Крім того ОСОБА_1 19.01.2026 о 20:42 по вул. Василя Стуса в м. Гайворон керуючи автомобілем FORD ESCAPE, номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо – транспортної пригоди, порушив встановлені правила при ДТП та зник з місця події, до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Також ОСОБА_1 19.01.2026 о 21:45 по вул. Степана Руданського в м. Гайворон керував автомобілем FORD ESCAPE, номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд для визначення ступеня алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу алкотестер Драгер 6820, тест № 552, результат тесту 1,39 проміле, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 570521 від 19.01.2026 ОСОБА_1 19.01.2026 о 21:45 по вул. Степана Руданського в м. Гайворон керуючи автомобілем FORD ESCAPE, номерний знак НОМЕР_1 та під час керування не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, які поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів та увімкнення спеціального звукового сигналу, сим порушив вимогу п. 2.4 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Оскільки до суду надійшло чотири справи про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст. 36 КУпАП слід об`єднати справи № 385/131/26, № 385/184/26, № 385/186/26 та 385/188/26 в одне провадження та присвоюю справі № 385/131/26 (провадження № 3/385/42/26).
В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що дійсно випив алкоголю, після чого керував автомобілем і їхав додому, не пам`ятає те що зачепив автомобіль на парковці, та одразу коли зрозумів, що поліцейський автомобіль його зупиняє, то зупинився, проблискових маячків не бачив, звукового сигналу не чув, так як він користується слуховим пристроєм, однак той виходив з ладу того вечора.
Згідно вимог ст. 245, 252 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Дослідивши матеріали справи суд встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, що передбачені ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться такими доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №570515 від 19.01.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 19.01.2026 о 20:42 по вул. Василя Стуса в м. Гайворон керуючи автомобілем FORD ESCAPE, номерний знак НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль Mazda, номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі, отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, порушивши вимоги п. 2.6 ПДР;
-схемою місця ДТП від 19.01.2026, на якій зображено знаходження автомобіля після ДТП, вказані пошкодження автомобіля. Така підписана інспектором поліції;
-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 19.01.2026 згідно якого він із знайомою приїхали до магазину «Файномаркет» та припаркувалися біля нього, перебували в автомобілі. Він почув удар, вийшовши з автомобіля побачив, що в його автомобіль Mazda вдарився автомобіль невідомої марки, частковт запам`ятав номерний знак, який потім здійснив рух назад та поїхав з місця ДТП. Внаслідок ДТП його автомобіль, отримав механічні пошкодження;
-фотографіями на яких зображено пошкодження автомобіля Mazda;
- відеозаписами події на DVD диску, що надійшов до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення згідно супровідного листа до нього, та був долучений до протоколу службовою особою, відповідно до ст. 251 КУпАП, які були оглянуті під час судового засідання, на яких зафіксовано, місце ДТП з автомобілем автомобілем FORD ESCAPE, номерний знак НОМЕР_1 момент наїзду на припаркований автомобіль Mazda, номерний знак НОМЕР_2 та момент залишення місця ДТП;
-  протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 570512 від 19.01.2026 відповідно до якого ОСОБА_1 19.01.2026 о 21:45 по вул. Степана Руданського в м. Гайворон керував автомобілем FORD ESCAPE, номерний знак НОМЕР_1 , з в стані алкогольного сп`яніння, огляд для визначення ступеня алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився 6на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу алкотестер Драгер 6820, тест № 552, результат тесту 1,39 проміле, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився;
- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначено результатом тестування на алкоголь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результат 1,39 проміле;
-результатом тестування на алкоголь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тест №552 від 19.01.2026, результат 1,39 проміле;
- відеозаписами події на DVD диску з використанням портативних відеореєстраторів закріплених на одязі поліцейських, що надійшов до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення згідно супровідного листа до нього, та був долучений до протоколу службовою особою, відповідно до ст. 251 КУпАП, які були оглянуті під час судового засідання, на яких зафіксовано факт руху автомобіля FORD ESCAPE, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 в м. Гайворон по вул. вул. Степана Руданського, який був зупинений поліцейськими. Надалі, на пропозицію поліцейського на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння приладом ОСОБА_1 погодився місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу алкотестер Драгер 6820, та пройшов такий, тест № 552 показав результат 1,39 проміле, з результатом погодився;
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 570524 від 19.01.2026, ОСОБА_1 19.01.2026 о 20:42 по вул. Василя Стуса в м. Гайворон керуючи автомобілем FORD ESCAPE, номерний знак НОМЕР_1 будучи причетним до дорожньо – транспортної пригоди порушив встановлені правила при ДТП та зник з місця події, до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Суд вважає, що під час складення протоколів інспектором повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, їх форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно довідки ВП №1 (м. Гайворон) № 7932-2026 від 20.01.2026 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше протягом року до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, посвідчення водія невилучалось та знаходиться у власника.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи, що відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказане правопорушення є більш серйозним, тому стягнення має бути накладено в межах санкції вказаної статті.
Враховуючи те, що вина ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 13 КУпАП доведена повністю, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Суд наголошує на тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання. Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання (аналогічна думка викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2023 року №702/301/20).
З огляду на викладене доцільно накласти також стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Щодо правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122-2 КУпАП встановлює відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
З доказів, що долучені до протоколу, а саме відеозапису на ДВД диску, що долучений до протоколу уповноваженою особою, вбачається, як автомобіль FORD ESCAPE, якого переслідує поліцейський автомобіль, проїжджає вулицею, після обгону поліцейськими зупиняється, до автомобіля підбігають поліцейські та з водійського сидіння виходить ОСОБА_1 , який повідомляє, що їх не чує, витягує слуховий апарат, намагається його відремонтувати, стискає, вставляє до вуха, після кількох таких спроб повідомляє, що чує, Також він повідомляє поліцейських, що не бачив проблискових маячків і не чув звукового сигналу про зупинку. 
Суд звертає увагу, що аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав і в судовому засіданні.
Тобто з відеозапису та пояснень ОСОБА_1 , інших матеріалів справи, в їх сукупності не вбачається, що  ОСОБА_1 усвідомлював, що він не виконує вимогу поліцейського про зупинку.
Таким чином, на переконання суду, поза розумним сумнівом не доведено в діях ОСОБА_1 наявності складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а тому провадження в справі в цій частині слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
При цьому суд враховує, що згідно правової позиції ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, що діє при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Оцінюючи надані докази в їх сукупності, беручи до уваги принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, про те що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь,що є підставою для закриття провадження у справі, згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122-2 КУпАП. 
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи, що з правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП найбільш серйозне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, то стягнення має бути накладено в межах санкції вказаної статті.
Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави.
Керуючись ст. 283,284 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
справи № 385/131/26 (провадження № 3/385/42/26) № 385/184/26 (провадження № 3/385/59/26) № 385/186/60 (провадження № 3/385/59/26) та № 385/188/26 (провадження № 3/385/61/26) об`єднати в одне провадження та присвоїти справі № 385/131/26 (провадження № 3/385/42/26).
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП й накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Провадження в справі в частині притягнення ОСОБА_1 , 07.02.1957 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП – закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя : 	М. В. ВЕНГРИН	

Дата документа 20.03.2026