ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/9986/25 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої - судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить: 1) Визнати протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з отриманням тяжкого поранення (з 03 лютого 2024 року по 10 березня 2024 року, з 16.04.2024 року по 29 квітня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; 2) Зобов`язати нарахувати ОСОБА_1 , додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з отриманням тяжкого поранення (з 03 лютого 2024 року по 10 березня 2024 року, з 16.04.2024 року по 29 квітня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з урахуванням виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виплата додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), то маючи фактичну підставу для видачі наказу про виплату позивачу додаткової винагороди та правову підставу для цього у вигляді вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, відповідач зобов`язаний був видати відповідний наказ про виплату цієї додаткової винагороди, однак цього безпідставно не здійснив.
Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з тим, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 додаткова винагорода за спірний період відпустки для лікування у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень пропорційно, не нараховувалась позивачу за відсутності підстав для таких виплат, з огляду на те, що така винагорода виплачується тільки у зв`язку із травмою, пораненням, контузією чи каліцтвом, пов`язаним із захистом Батьківщини на підставі довідки форми 5 про обставини травми. Однак, позивач намагається отримати додаткову винагороду за набуте ним травмування з власної необережності, пов`язане з проходженням служби.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив, згідно якої зазначає, що доводи відповідача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2024 року було проведено службове розслідування по факту отримання травми солдатом ОСОБА_1 , за результатами якого встановлено, що 03.02.2024 року поблизу населеного пункту Роботине, Пологівського району, Запорізької області позивач отримав травму нижньої кінцівки. Близько 03.00 год. солдат ОСОБА_1 переносив міни з вогневої позиції на точку евакуації. В цей час на дворі було темно і солдат ОСОБА_1 з власної необережності впав у яму, внаслідок чого отримав побутову травму лівої ноги. 
За результатами розслідування видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 4396/кп від 24.09.2024 року, згідно якого встановлено, що відповідно до пункту 10 розділу 2 Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силак України, затвердженої наказом Міністерства Оборони України від 27 жовтня 2021 року № 332, отриману травму солдата ОСОБА_1 , а саме діагноз: закритий уламковий черезсиндесмозний перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки зі зміщенням кісткових уламків, пошкодження ДМСГ, підвивих стопи назовні, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано такою, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2024 року №4396/кп, була видана довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.09.2024 року № 4113/кп, в якій зазначено: «військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 03 лютого 2024 року отримав закритий перелом латеральної кісточки лівої ноги. За обставин 03.02.2024 року поблизу н.п. Роботине, Пологівського району, Запорізької області під час переносу мін з вогневої позиції на точку евакуації з власної необережності впав у яму, внаслідок чого отримав травму. Травма отримана під час виконання дій, що не входять до обов`язків військової служби та не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком його перебування в стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства. На момент отримання травми військовослужбовець перебував в засобах захисту.».
11.10.2024 року військова частина НОМЕР_1 видала нову довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2976, в якій зазначено наступне: «солдат ОСОБА_1 03 лютого 2024 року отримав закритий уламковий черезсиндесмозний перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки зі зміщенням кісткових уламків, пошкодження ДМСГ, підвивих стопи назовні. За обставин 03.02.2024 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Роботине, Пологівського району, Запорізької області переносив міни з вогневої позиції на точку евакуації, в цей час доби на дворі було темно та з власної необережності впав в яму внаслідок чого отримав побутову травму лівої ноги. Травмування отримане під час виконання дій, що входять до обов`язків військової служби та не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком його перебування в стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.».
З 03.02.2024 року по 10.02.2024 року позивач перебував на лікування у Військовому госпіталі НОМЕР_2 з діагнозом: Закритий уламковий черезсиндесмозний перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки зі зміщенням кісткових уламків, пошкодження ДМСГ, підвивих стопи назовні.
10 лютого 2024 року позивачу було проведено медичний огляд ВЛК у військовій частині НОМЕР_2 , за результатами якого складено довідку ВЛК від 10.02.2024 №246. У вказаній довідці ВЛК зазначено: «Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після перенесеної операції: 04.02.2024 – відкрита репозиція МОС зовнішньої кісточки лівої гомілки пластиною з гвинтами, стабілізація ДМГС позиційним гвинтом з приводу закритого уламкового черезсиндесмозного перелому зовнішньої кісточки лівої гомілки зі зміщенням кісткових уламків, пошкодження ДМГС, підвивиху стопи назовні у вигляді стійкого больового синдрому та з тимчасовим порушенням функції. Згідно класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, дана травма відноситься до тяжких (Наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007). Довідку про обставини травми не надав. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після травми на 30 (тридцять) календарних днів.».
Згідно витягу з наказу військової частини НОМЕР_1 № 47 від 11.02.2024 року та згідно довідки ВЛК від 10 лютого 2024 року, позивач перебував у відпустці для лікування.
12 березня 2024 року позивачу було проведено медичний огляд ВЛК у військовій частині НОМЕР_3 , за результатами якого складено довідку ВЛК від 12.03.2024 року № 410/1678. У вказаній довідці ВЛК зазначено: «Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва). Стан після операції (04.02.2024): відкритої репозиції відламків лівої малогомілкової кістки, металоостеосинтез пластиною та черезсиндесмозний гвинтом з приводу закритого черезсиндесмозного перелому зовнішньої кісточки лівої гомілки з тимчасовим функціональним розладом кінцівки. Згідно класифікатора розподілу тяжкості травм, дана травма відноситься до тяжких. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. (Довідка про обставини травми відсутня). На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після травми на 30 (тридцять) календарних днів.».
З 16.04.2024 року по 18.04.2024 року позивач перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 , з діагнозом: S82.6 - Перелом бічної кісточки. Консолідований перелом латеральної кісточки лівого гомілко-стопного суглобу. СПО (04.02.2024). Відкрита репозиція МОС латеральної кісточки пластиною з гвинтами. Фіксація ДМГС позиційним гвинтом.
З 18.04.2024 року по 29.04.2024 року позивач перебував на лікуванні у КНП «Міська лікарня №7» ЗМР, з діагнозом: Консолідований перелом латеральної кісточки лівого гомілкостопного суглобу. Стан після операції від 04.02.2024 - відкрита репозиція металоостеосинтез латеральної кісточки пластиною з гвинтами. Фіксація ДМГС позиційним гвинтом. Від 17.04.2024 – видалення позиційного гвинта.
26 лютого 2024 року позивач звернувся із заявою до 20 Регіональної військово-лікарської комісії щодо оскарження довідки військово-лікарської комісії від 10.02.2024 року № 246, в частині прив`язки до військової служби із наданням нової довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.10.2024 року за № 2976. У вказаній заяві позивач просив пов`язати отримання травми із захистом Батьківщини. 
15 травня 2025 року позивач отримав відповідь 20 Регіональної військово - лікарської комісії з Протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії, в якому було скасовано причинний зв`язок травми в довідці ВЛК від 10.02.2024 року № 246, та встановлено, що травма позивача – «Так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби».
08.05.2025 року позивач звернувся із заявою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України стосовно скасування висновку ВЛК від 10.02.2024 року № 246, в якій просив скасувати Протокол засідання штатної військово-лікарської комісії 20 Регіональної ВЛК, в частині прив`язки отриманої травми до виконання обов`язків військової служби та встановити, що поранення було отримане під час захисту Батьківщини.
Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України надіслала позивачу витяг з Протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-0916-0915-0403-0 від 16.09.2025 року, згідно якого постановлено, що травма солдата ОСОБА_1 – «Травма, Так, пов`язана із захистом Батьківщини». Постанову ВЛК про причинний зв`язок травми за Протоколом засідання 20 РВЛК від 04.04.2025 року № 2025-0403-1528-3692-7, відмінено.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн. розмірі, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами статті 1 Закону України №2011-XII від 20.12.1991 "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до пунктів 1-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 1 статті 9-2 Закону №2011-ХІІ під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 11 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який продовжено станом і на теперішній час.
Пунктом 1-1 постанови №168, в редакції Постанови від 08.10.2022 №1146 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
09.08.2023 до Постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №386 внесено зміни, згідно з якими Постанову №168 доповнено пунктом 1-2.
Відповідно до пункту 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Таким чином, додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні.
Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Згідно з першим-третім абзацами пункту 9 розділу І Порядку №260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.
Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 №44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» Порядок №260 доповнено розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».
Відповідно до пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно з пунктом 12 розділу XXXIV Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Отже, військовослужбовець має право на отримання збільшеної до 100000 грн винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, чи у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва).
Проте умовою її виплати є належне підтвердження фактів: отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), а також надання відпусток за станом здоров`я через отримане тяжке поранення.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують.
У Довідці обов`язково зазначаються: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 05.11.2025 у справі №340/2976/23.
Суд звертає увагу, що пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини встановлюється довідкою про обставини поранення (травми, контузії, каліцтва), визначеною додатком 5 до Положення №402. У свою чергу, належним доказом перебування на стаціонарному лікуванні є виписка із медичної карти стаціонарного хворого, видана медичною установою, у якій військовослужбовець перебував на лікуванні (форма N 027/о), а необхідність перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення підтверджується постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, яка оформлюється у формі довідки.
Як встановлено судом, позивач 03 лютого 2024 року під час виконання бойового завдання отримав побутову травму лівої ноги. Згідно висновків ВЛК, отримана позивачем травма відноситься до тяжких. Позивач перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах та знаходився у відпустці за станом здоров`я.
Таким чином, підтверджені факти отримання позивачем тяжкої травми, перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а також у відпустці за станом здоров`я.
Що стосується обставин, за яких було отримано травму, то у матеріалах справи наявна довідка військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 2976 від 11.10.2024 року, складена за формою, передбаченою додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Згідно вказаної довідки, під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Роботине, Пологівського району, Запорізької області, позивач переносив міни з вогневої позиції на точку евакуації, в цей час доби на дворі було темно та з власної необережності впав в яму внаслідок чого отримав побутову травму лівої ноги (закритий уламковий черезсиндесмозний перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки зі зміщенням кісткових уламків, пошкодження ДМСГ, підвивих стопи назовні). Травмування отримане під час виконання дій, що входять до обов`язків військової служби та не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком перебування в стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.
Підставою для видачі такої довідки зазначено наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 4396/кп від 24.09.2024 року.
Так, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 4396/кп від 24.09.2024 року «Про результати проведення службового розслідування по факту отримання травми солдатом ОСОБА_1 », отриману травму солдата ОСОБА_1 , визнано такою, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Отже, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 2976 від 11.10.2024 року, складеної за формою, передбаченою додатком 5 до Положення №402, травма позивача отримана під час виконання дій, що входять до обов`язків військової служби.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України № 2025-0916-0915-0403-0 від 16.09.2025 року, яким встановлено причинний зв`язок травми – «Так, пов`язана із захистом Батьківщини».
З цього приводу суд зазначає наступне.
Відповідно до підпунктів "а" і "б" пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 (далі - Положення №402) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни, при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.
Постанова ВЛК у формулюванні "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті "а" цього пункту.
При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I - II груп патогенності, особливо небезпечних інфекційних хвороб, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".
Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною четвертою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Постанова ВЛК у формулюванні "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).
Згідно із пунктами 21.7 підрозділу 21 розділу II Положення №402 постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Відповідно до абзацу 3 пункту 21.8. підрозділу 21 розділу II Положення №402 прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.
Так, 10 лютого 2024 року позивачу було проведено медичний огляд ВЛК у військовій частині НОМЕР_2 , за результатами якого складено довідку ВЛК від 10.02.2024 №246. У вказаній довідці ВЛК зазначено: «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби».
12 березня 2024 року позивачу було проведено медичний огляд ВЛК у військовій частині НОМЕР_3 , за результатами якого складено довідку ВЛК від 12.03.2024 року № 410/1678. У вказаній довідці ВЛК зазначено: «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби».
20 Регіональною військово - лікарською комісією (протокол засідання штатної військово-лікарської комісії від 04.04.2025 року), було скасовано причинний зв`язок травми в довідці ВЛК від 10.02.2024 року № 246, та встановлено, що травма позивача – «Так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби».
Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України (протокол засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-0916-0915-0403-0 від 16.09.2025 року) встановила, що травма солдата ОСОБА_1 – «Травма, Так, пов`язана із захистом Батьківщини». Постанову ВЛК про причинний зв`язок травми за Протоколом засідання 20 РВЛК від 04.04.2025 року № 2025-0403-1528-3692-7, було відмінено.
Як уже зазначено судом вище, підставою для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100000 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), а умовою виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань. Цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують.
Разом з тим, у довідці № 2976 від 11.10.2024 року чітко зазначено, що травмування настало під час виконання дій, що входять до обов`язків військової служби, тобто не пов`язане із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану.
Наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 4396/кп від 24.09.2024 року, на підставі якого оформлено наведену довідку, є чинним, докази його оскарження у матеріалах справи відсутні.
У свою чергу, згідно із пунктом 21.7 підрозділу 21 розділу II Положення №402 постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Тобто, постанова ВЛК у цій частині не може суперечити висновкам щодо обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення) командира військової частини, у якій той проходив службу та приймається відповідно до такої довідки та наявної медичної документації.
Отже, з урахуванням встановлених обставин та наведених норм правового регулювання, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах позивач не наділений правом на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за періоди перебування на стаціонарному лікуванні у медичних закладах та перебування у відпустці для лікування після тяжкої травми, оскільки обставини травми не пов`язані із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану.
Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своєї бездіяльності та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини спростовують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак в задоволенні позовної заяви належить відмовити повністю.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Н.Д. Маєцька